Справа №177/3049/25
провадження №2/197/231/26

Широківський районний суд Дніпропетровської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

25 травня 2026 року
приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Гері О.Г.,
за участі секретаря судового засідання - Слобідської Л.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та
встановив:
У жовтні 2025 року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області звернувся представник АТ «Таскомбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2025 року зазначену цивільну справу передано 26 січня 2026 року до Широківського районного суду Дніпропетровської області.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 18.10.2023 ОСОБА_1 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладення договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/25271692-СК_SB. На підставі кредитного договору позичальнику було встановлено ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000 грн з процентною ставкою – 59,00%. 16.02.2024 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було підписано Заяву-анкету №002/24762090-SР щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки. На підставі договору відповідачу було надано послугу кредитування рахунку на суму 49 959,90 грн з процентною ставкою – 0,22%, строк користування 12 місяців з подальшою пролонгацією. Позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредит у обумовленому договором розмірі. У зв`язку з тим, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за вказаним вище договором, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути заборгованість та понесені судові витрати. 
Провадження у справі відкрито 27.01.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст.208-283 ЦПК України заочно.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.
З 18.10.2023 ОСОБА_1 є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-договору на укладення договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору №002/25271692-СК_SB. На підставі кредитного договору позичальнику було встановлено ліміт кредитування в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту, а саме надані кредитні кошти в сумі 50 000 грн з процентною ставкою – 59,00%. Відповідач перестав виконувати умови кредитного договору, як наслідок, станом на 01.09.2025 заборгованість за кредитним договором №002/25271692-СК_SB від 18.10.2023 становить 86 832,05 грн, з яких: 50 000 грн – заборгованість по тілу кредиту; 36 832,05 грн – заборгованість по процентам.
16.02.2024 між АТ «Таскомбанк» та відповідачем було підписано Заяву-анкету №002/24762090-SР щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки. На підставі договору відповідачу було надано послугу кредитування рахунку на суму 49 959,90 грн з процентною ставкою – 0,22%, строк користування 12 місяців з подальшою пролонгацією. В подальшому, відповідач перестав виконувати умову договору, як наслідок, станом на 01.09.2025 утворилась заборгованість за договором №002/24762090-SР від 16.02.2024 в розмірі 100 189,64 грн, з яких: 49 959,90 грн – заборгованість за тілом кредиту; 50 229,74 грн – заборгованість за процентами.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, за кредитними договорами №002/25271692-СК_SB від 18.10.2023 та №002/24762090-SР від 16.02.2024 становить 187 021,69 грн.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Таскомбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач в праві вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх використання.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується розрахунком заборгованості за кредитними договорами №002/25271692-СК_SB від 18.10.2023 та №002/24762090-SР від 16.02.2024.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). 
Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк.
Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитними договорами №002/25271692-СК_SB від 18.10.2023 та №002/24762090-SР від 16.02.2024, відповідно до розрахунків, наданих позивачем, утворилась заборгованість в розмірі 187 021,69 грн.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).
Згідно частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до змісту статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на те, що відповідачем не надано інших розрахунків заборгованостей чи відомостей про відсутність таких, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказані розрахунки позивача як належні та допустимі докази.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитних договорів, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за ними, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитними договорами №002/25271692-СК_SB від 18.10.2023 та №002/24762090-SР від 16.02.2024 в загальному розмірі 187 021,69 грн.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст.263-265, 268, 273, 274, 280-284, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806443) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806443) заборгованість за кредитними договорами №002/25271692-СК_SB від 18.10.2023 та №002/24762090-SР від 16.02.2024 в загальному розмірі 187 021 (сто вісімдесят сім тисяч двадцять одна) грн 69 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806443) витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач може оскаржити рішення суду до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складений 26.05.2026.

С у д д я О.Г. Геря