П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/7061/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Токарева М.С. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
16 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Білої Л.М.  Моніча Б.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року (ухвалене в м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Альянс Кар" до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
22 січня 2026 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доволів.
27.01.2026 року від відповідача надійшли заперечення на відзив.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, відзиву та заперечень на відзив, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що відповідно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок, затвердженого наказом Державної митної служби України від 14.06.2024 № 76 та наказом Житомирської митниці від 12.09.2024 №128 Управлінням проведення митного аудиту Житомирської митниці проведена документальна планова виїзна перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи за період з 30.10.2019 по 31.08.2024.
На підставі пунктів 3, 4 частини 11 статті 346 МК України та у зв`язку із направленням до Одеської митниці листа від 04.11.2024 №7.19-2/19-01/7/8891 про сприяння в наданні інформації ТОВ «Новілан» щодо виконання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезення експортно-імпортних вантажів і транзитних вантажів, наказом Житомирської митниці від 06.11.2024 №155 зупинено терміни проведення перевірки з 06.11.2024 до дати отримання інформації.
Наказом Житомирської митниці від 13.12.2024 №185 поновлено проведення перевірки з 16 грудня 2024 строком на 2 робочих дні.
За результатами документальної планової виїзної перевірки складено Акт від 26.12.2024 №27/24/7.19-1-19-01/43319565 та визначені податкові зобов`язання в загальній сумі 152379,61 грн., з них:
- ввізного мита в сумі 43 532,78 грн;
- акцизного податку в сумі 10 895,60 грн;
- податку на додану вартість в сумі 97 951,23 грн.
В ході перевірки встановлено порушення позивачем пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257, пункту 1 частини 1 статті 279 МК України, пункту187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190, підпункту 215.3.51 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, а саме: при митному оформленні товару по митній декларації :
- від 06.10.2021 №UA500030/2021/227912,
- від 11.02.2022 №UA10102020225496 та №UA10102020225501,
- від 14.02.2022 №10102020225725, №10102020225800, № 10102020225824, №10102020225839, №10102020225893;
- від 17.02.2022 №10102020226398, №10102020226419 , № 10102020226482, №10102020226559, № 10102020226483;
- від 22.02.2022 №10102020227081, № 10102020227927;
- від 23.03.2022 №10102020228007, №10102020228038,
- від 26.04.2022 №101020202211584,
- від 27.04.2022 №101020202211823, від 04.05.2022 №101020202213211 для визначення митної вартості надані недостовірні відомості щодо витрат на транспортування товару та вартості товару;
- при митному оформленні товару, імпортованого на митну територію України за митними деклараціями від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050, від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730: вказані недостовірні відомості щодо року виробництва (виготовлення) транспортних засобів, що призвело до заниження податкових зобов`язань в загальній сумі 152379,61грн.
02.01.2025 ПП «АЛЬЯНС КАР» подало до Житомирської митниці заперечення на Акт документальної планової перевірки.
Заперечення ПП «АЛЬЯНС КАР» до Акту перевірки управлінням проведення митного аудиту було винесено на розгляд постійної комісії з розгляду спірних питань.
Комісією з розгляду спірних питань одноголосно вирішено залишити без змін висновки документальної планової виїзної перевірки, викладені в Акті від 26.12.2024 №27/24/7.19-1-19-01/43319565, а заперечення від 02.01.2025 №1 залишити без задоволення.
Житомирською митницею винесено податкові повідомлення - рішення з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки від 13.01.2025 № UA10100020257, яким визначено 10895,6 грн акцизного податку та застосовано 2723,9 грн штрафної санкції, від 13.01.2025 №UA10100020258, яким визначено 43532,78 грн ввізного мита та від 13.01.2025 №UA10100020259, яким визначено 97951,23 грн податку на додану вартість та застосовано 24487,83 грн штрафної санкції.
Позивач оскаржив вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку до Державної митної служби України.
За результатами розгляду скарги було винесено рішення про залишення скарги без розгляду від 28.02.2025 №1/10-06/13/1336.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 248 Митного кодексу України (далі - МК України) передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до ч.3 ст.334 МК України особи, які переміщують товари, зобов`язані надавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.
Положеннями ч.1 ст.336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, перевірки документів та відомостей, які надаються під час переміщення товарів через митний кордон України. Перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів через митний кордон України, здійснюється візуально та із застосуванням інформаційних технологій, в тому числі й шляхом контролю із застосуванням системи управління ризиками (частина 1 статті 337 МК України).
Згідно з ч.1 ст.271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 2 статті 271, статтею 272 МК України визначено, що одним із видів мита є ввізне мито, яке встановлюється на товари, що возяться на митну територію України.
Стаття 278 МК України передбачає, що датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.
Згідно з ч.4 ст.280 МК України, ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України.
Відповідно до ч. 1 ст. 318 МК України, усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 318 МК України) та являє собою сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України).
Статтею 336 МК України встановлено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів, зокрема, шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (пункти 7 ч. 1 ст. 336 МК України).
Згідно з ч. 1 ст. 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на
митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Відповідно до ст. 345 МК України, митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:
правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;
обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;
правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;
відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній
декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі;
законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.
Відповідно до ст. 346 МК України, документальні виїзні перевірки проводяться за наказом відповідного митного органу з урахуванням обставин і підстав, установлених цим Кодексом.
Документальною плановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка передбачена в плані-графіку митного органу та проводиться за місцезнаходженням підприємства, що перевіряється. У разі відсутності на підприємстві належних умов для роботи посадових осіб митного органу перевірка такого підприємства, за згодою його керівника, може проводитися у приміщенні митного органу (ч.2 ст. 346 МК України).
Проведення документальних планових виїзних перевірок здійснюється митними органами на підставі квартальних планів, які формуються ними самостійно, виходячи з результатів аналізу зовнішньоекономічних операцій підприємств із застосуванням системи управління ризиками. Порядок планування митними органами виїзних перевірок визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (ч.3 ст. 346 МК України).
Відповідно до ч.8 ст.346 МК України, тривалість документальної виїзної перевірки не повинна перевищувати 30 робочих днів.
Строк проведення документальної виїзної перевірки може бути продовжений наказом відповідного митного органу, але не більше ніж на 15 робочих днів, за підставами, які визначені цим Кодексом (ч.9 ст.346 МК України).
Згідно з ч. 1 ст. 354 МК України, результати перевірок оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами митного органу та керівником підприємства, що перевірялося, або уповноваженою ним особою. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).
У разі незгоди керівника підприємства або уповноваженої ним особи з висновками перевірки чи фактами та даними, викладеними в акті або довідці про результати перевірки, вони зобов`язані підписати акт або довідку з запереченнями, які вони мають право подати протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта або довідки. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта або довідки про результати перевірки. Заперечення розглядаються митним органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях). За результатами розгляду підприємству надсилається відповідь у порядку, визначеному Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Керівник підприємства або уповноважена ним особа має право брати участь у розгляді заперечень. Про своє бажання взяти участь у розгляді заперечень ці особи зазначають у запереченнях ( ч.8 ст. 354 МК України).
Участь керівника митного органу або його заступника у розгляді заперечень підприємства до акта або довідки про результати перевірки є обов`язковою.
Житомирською митницею 26 грудня 2024 року вручено особисто під підпис керівнику позивача Світельській М. А. Акт про результати документальної планової виїзної перевірки від 26.12.2024 №27/24/7.19-1-19-01/43319565.
02.01.2025 за №1 ПП «АЛЬЯНС КАР» подав до Житомирської митниці Заперечення на Акт документальної планової перевірки, з додатками на 48 аркушах та зазначив про бажання бути присутнім під час розгляду заперечення.
Житомирська митниця, керуючись частиною 9 статті 354 МК України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 03.01.2025 №7.19-4/19-02/13/96 повідомила ПП «АЛЬЯНС КАР» про місце і час проведення такого розгляду.
Заперечення ПП «АЛЬЯНС КАР» до Акту перевірки управлінням проведення митного аудиту було винесено на розгляд постійної комісії з розгляду спірних питань.
Комісією з розгляду спірних питань одноголосно вирішено залишити без змін висновки документальної планової виїзної перевірки, викладені в Акті від 26.12.2024 №27/24/7.19-1-19-01/43319565, а заперечення від 02.01.2025 №1 залишити без задоволення.
За результатами засідання розгляду Заперечення складено Протокол засідання постійно діючої комісії з розгляду спірних питань від 08.01.2025, який підписано членами комісії в тому числі і головою.
Під час судового розгляду представник позивача не посилається на відсутність керівника митного органу як на підставу скасування спірних податкових податкових повідомлень-рішень.
У зв`язку з чим, судом не досліджується питання відсутності керівника митного органу під час розгляду заперечень на акт перевірки.
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником митного органу або його заступником з урахуванням розгляду заперечень до акта (у разі їх наявності) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення або надіслання підприємству акта про результати перевірки у порядку, передбаченому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень підприємства до акта про результати перевірки - приймається з урахуванням висновку за результатами розгляду заперечень до акта про результати перевірки протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді підприємству (ч.1 1, 12 ст. 354 МК України).
Так, відповідно до акта від 26.12.2024 №27/24/7.19-1-19-01/43319565 «Про результати документальної планової виїзної перевірки дотримання ПП «Альянс Кар» вимог законодавства України з питань митної справи за період з 30.10.2019 по 31.08.2024» встановлено, що під час подання МД типу ІМ 40 ДЕ від 06.10.2021 №UA500030/2021/227912 внесено недостовірні відомості щодо митної вартості товару, чим порушено п.2 частини другої статті 52 МКУ.
В ході проведення документальної планової виїзної перевірки встановлено, що ПП «АЛЬЯНС КАР» укладено контракт від 30.07.2021 року № 8202 з компанією CARGOLOOP, LLC (2817 TREMONT ROAD, SAVANNAH, GA 31405, USA) на поставку автомобіля марки MERCEDES-BENZ (модель - GLE350, рік випуску - 2016р., номер кузова - НОМЕР_1 ).
Відповідно до умов Договору, компанія CARGOLOOP, LLC (Постачальник) зобов`язується передати автомобіль у власність ПП «АЛЬЯНС КАР» (Покупець), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити вартість автомобілю в сумі 18440 дол. СІЛА Поставка товару здійснюється на умовах CFR Одеса згідно до Інкотермс 2000, відправлення з SAVANNAH, GA (місто і штат США), кінцевий пункт призначення - Одеса (місто і країна призначення).
Згідно пп. 3.1 п.З Договору ціни на місцеву доставку, морські перевезення, контейнерне відвантаження, документацію і будь-які інші додаткові послуги, що надаються Постачальником входять в ціну товару.
3a поставку автомобіля марки MERCEDES-BENZ (модель - GLE350, рік випуску - 2016р., номер кузова - НОМЕР_1 ) ПП «АЛЬЯНС КАР» відповідно до банківських виписок AT "БАНК СІЧ" (МФО 380816) перерахувало з рахунка НОМЕР_2 на користь компанії CARGOLOOP, LLC (США) кошти на загальну суму 19445 дол. США, в тому числі:
- банківська виписка від 30.07.2021 -18440 дол. США;
- банківська виписка від 17.09.2021 - 1005 дол. США.
Таким чином, фактична вартість придбання вищезазначеного автомобіля становить 19445 дол. США та відрізняється від вартості даного автомобіля (18440 дол. США), вказаної декларантом по МД від 06.10.2021 №UA500030/2021/227912.
В позовній заяві ПП «АЛЬЯНС КАР» зазначено, що кошти в сумі 1005дол. США сплачені компанії CARGOLOOP, LLC помилково та повернуто ПП «АЛЬЯНС КАР», а також надано копію оборотно – сальдової відомості по рахунку 632 за 2022 рік із відсутністю сальдо на кінець періоду та надано копію виписки по рахунку банку за період з 03.01.2022 по 04.01.2022 щодо повернення коштів в сумі 1005 дол. США компанії CARGOLOOP, LLC.
Статтею 49 Митного кодексу України (надалі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари..
Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для: 1) нарахування митних платежів; 2) застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; 3) ведення митної статистики; 4) розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4)оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.
Згідно з частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, та порядок їх застосування регламентовані главою 9 МК України.
Частинами 1, 2, 3, 4 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Під час подання МД типу ІМ 40 ДЕ від 06.10.2021 №UA500030/2021/227912 представником позивача, декларантом, внесено відомості щодо митної вартості товару за основним методом відповідно до ціни, вказаної в контракті № 8202.
Як вбачається з матеріалів справи позивачем спростовано висновки відповідача щодо того що фактична вартість придбання автомобіля становить 19445 дол. США.
Так, представник позивача надав суду першої інстанції виписку по рахунку за період з 03.01.2022 по 04.01.2022, відповідно до якої на рахунок позивача 04.01.2022 повернуто кошти в сумі 10005 дол США за контрактом №8002 від 30.07.2021.
В оборотно-сальдовій відомості по рахунку 632 вказана сума була відображена в період початку 2022 року, до повернення вказаних коштів, на кінець періоду ця сума не відображається.
Відповідно до умов Договору, компанія CARGOLOOP, LLC (Постачальник) зобов`язується передати автомобіль у власність ПП «АЛЬЯНС КАР» (Покупець), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити вартість автомобілю в сумі 18440 дол. СІЛА Поставка товару здійснюється на умовах CFR Одеса згідно до Інкотермс 2000. Згідно пп. 3.1 п.3 Договору – ціни на місцеву доставку, морські перевезення, контейнерне відвантаження, документацію і будь - які інші додаткові послуги, що надаються Постачальником входять в ціну товару.
Таким чином, позивачем сплачено суму, зазначену в контракті та відсутні підстави вважати, що позивач поніс додаткові витрати на виконання контракту №8002.
Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості надати відповідачу платіжні документи щодо повернення коштів на рахунок, оскільки такий документ перебуває у платника, банківська виписка є належним доказом на підтвердження повернення позивачу коштів в сумі 10005 дол США.
Колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта про недопустимість врахування банківської виписки під час ухвалення судового рішення, оскільки позивач не позбавлений у доведенні перед судом своєї позиції для захисту порушених прав та інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем на розгляд відповідачу подавалися заперечення разом із банківськими виписками.
При цьому, відповідач не був позбавлений можливості додатково витребувати необхідні виписки.
Таким чином, висновки відповідача щодо внесення недостовірних відомостей щодо митної вартості товару під час подання МД типу ІМ 40 ДЕ від 06.10.2021 №UA500030/2021/227912 та порушення позивачем п.2 частини другої статті 52 МКУ не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
За результатами перевірки правильності своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (з урахуванням встановлених обставин щодо невірних відомостей щодо року виробництва (виготовлення) транспортних засобів при митному оформленні товару за МД від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050, МД від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730 встановлено порушення вимог частини першої статті 257, підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 ПКУ, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 ПКУ.
В ході проведення документальної планової виїзної перевірки, для уточнення року виробництва транспортних засобів, зазначених МД від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050, МД від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730 Житомирською митницею було направлено запити офіційним дилерам: директору ТОВ «АЛЬФА МОТОРС ГРУП» (вих. № 7.19-2/19-01/13/9509 від 27.11.2024.) та директору філії «ВІННЕР ЛЦКА» ТОВ «ВІННЕР АВТОМОТІВ» ( вих. № 7.19-2/19-01/13/9515 від 27.11.2024.) про надання інформації згідно заводської бази даних про календарний рік виготовлення транспортних засобів (марка Ford, модель - New Taurus, номер кузова - НОМЕР_3 ; марка - Jaguar, модель - XF, номер кузова - НОМЕР_4 ).
Згідно отриманої відповіді від ТОВ «АЛЬФА МОТОРС ГРУП» від 02.12.2024 № 63/24 (вх. №11345/13-19 від 06.12.2024) відповідно до інформаційної бази заводу виробника календарний рік виготовлення автомобіля марки Ford, модель - New Taurus, - 2013 рік, що не відповідає відомостям щодо номер кузова НОМЕР_3 календарного року виготовлення транспортного засобу, які зазначені у МД від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050 (2014 рік).
Згідно отриманої відповіді від філії «ВІННЕР ЛЦКА» ТОВ «ВІННЕР АВТОМОТІВ» від 11.12.2024 № 241211/2 (вх. №11605/13-19 від 16.12.2024) відповідно до інформаційної бази заводу виробника календарний рік виготовлення автомобіля марки Jaguar, модель - XF, номер кузова НОМЕР_4 - 20.07.2009, що не відповідає відомостям щодо календарного року виготовлення транспортного засобу, які зазначені у МД від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730 (2010 рік).
З приводу висновків контролюючого органу суд вказує наступне.
Як передбачено пунктом 218.1 статті 218 ПК України суми податку з товарів (продукції), які ввозяться на митну територію України, що підлягають сплаті, визначаються платниками податку самостійно, виходячи з об`єктів оподаткування, бази оподаткування та ставок цього податку.
Згідно із підпунктом 213.1.3 пункту 213.1 статті 213 ПК України об`єктами оподаткування акцизним податком є операції з ввезення підакцизних товарів (продукції) на митну територію України.
Відповідно до пункту 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать, у тому числі, автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів.
Підпунктом 215.3.5-1 пункту 215.3-1 статті 215 ПК України встановлено, що податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками, а саме: автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей, що відповідають товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД (крім моторних транспортних засобів, зазначених у товарній позиції 8702 згідно з УКТ ЗЕД), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони, гоночні автомобілі, у тому числі автомобілі, які в установленому законодавством порядку подаються до органів, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, для реєстрації або перереєстрації у зв`язку із зміною моделі транспортного засобу, що до переобладнання під час ввезення відповідала товарній позиції 8704 згідно з УКТ ЗЕД, а після переобладнання відповідає товарній позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД: ставка податку (Ставка) для відповідного транспортного засобу визначається за формулою: Ставка = Ставка базова х К двигун х К вік, де Ставка базова - ставка податку в євро за 1 штуку транспортного засобу: зокрема, з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та кривошипно-шатунним механізмом з об`ємом циліндрів до 3000 куб. сантиметрів (включно) - 50,0; К двигун - коефіцієнт, що визначається діленням об`єму циліндрів двигуна внутрішнього згоряння відповідного транспортного засобу в куб. сантиметрах на 1000 куб. сантиметрів; К вік - коефіцієнт, що дорівнює кількості повних календарних років з року, наступного за роком виробництва відповідного транспортного засобу, до року визначення ставки податку (для нових транспортних засобів та транспортних засобів, що використовувалися до одного повного календарного року, коефіцієнт дорівнює 1, а для транспортних засобів, що використовувалися понад п`ятнадцять повних календарних років, коефіцієнт дорівнює 15).
Отже, при розрахунку митних платежів урахуванню підлягає календарний рік виготовлення транспортного засобу.
Пунктом 190.1 статті 190 розділу ПК України передбачено, що базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ МК України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.
Відповідно до абзацу "а" пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування у розмірі 20 відсотків.
Згідно з пунктом 187.8 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.
Згідно із пунктом 4 частини першої статті 289 МК України обов`язок із сплати митних платежів виникає після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки орган доходів і зборів самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.
Підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України обумовлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Оскільки, як вже зазначалось, акцизний податок розраховується за формулою, складовою якої є коефіцієнт року виробництва відповідного транспортного засобу, визначення року виробництва транспортного засобу впливає на розмір акцизного податку, та згідно з пунктом 190.1 статті 190 ПК України також і на розмір податку на додану вартість, що підлягає сплаті з товарів, ввезених на митну територію України, виходячи з митної вартості включаючи суму акцизного податку.
Суд дослідив і з`ясував, що при митному оформленні транспортних засобів декларантом було надано реєстраційний сертифікат, інвойс та витяг з єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, відповідно до яких рік випуску транспортного засобу марка Ford, модель - New Taurus, номер кузова - НОМЕР_3 – 2014. На підтвердження року випуску транспортного засобу марки - Jaguar, модель - XF, номер кузова - НОМЕР_4 декларантом було надано інвойс, реєстраційний сертифікат та витяг з єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, відповідно до яких рік випуску транспортного засобу 2010.
На підставі наданих документів декларант при митному оформленні товару за МД від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050 вказав календарний рік виготовлення легкового автомобіля марки - Ford, модель - New Taurus, номер кузова - НОМЕР_5 – 2014.
Розрахунок необхідних до сплати митних платежів декларантом здійснено з врахуванням заявленого календарного року виготовлення транспортного засобу «2014» за ставкою акцизного податку.
На підставі наданих документів декларант при митному оформленні товару за МД від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730 вказав календарний рік виготовлення легкового автомобіля марка - Jaguar, модель - XF, номер кузова - НОМЕР_4 - календарний рік випуску – 2010.
Розрахунок необхідних до сплати митних платежів декларантом здійснено з врахуванням заявленого календарного року виготовлення транспортного засобу «2010» за ставкою акцизного податку.
Для декларування товарів, які ввозяться на митну територію України громадянами та підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства, використовується митна декларація за формою єдиного адміністративного документа відповідно до додатка І до Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами 1987 року (Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року №450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій»).
Відповідно до частини першої статті 257 Кодексу декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Документи та відомості, які подаються митному органу разом з митною декларацією, зазначені в статтях 257, 335 Кодексу.
За умовами п. 8 р. 1 Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної Митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, який був чинним під час митного оформлення, визначення року виготовлення ТЗ здійснюється на основі даних його виробника, що містяться в ідентифікаційному номері ТЗ.
Міжнародною організацією стандартизації (ISO) запроваджено з 1976 року міжнародний стандарт ідентифікаційних позначень автомобіля - ISO 3779-1983, гармонізований з державним стандартом України ДСТУ 3525-97, обов`язкового застосування в Україні, які складаються з міжнародного коду виробника ТЗ (перші три символи), описової частини (подальші шість символів) і розпізнавальної частини (останні вісім символів), за яким визначається ідентифікаційний номер ТЗ. Ідентифікаційний номер індивідуальний для кожного ТЗ.
У разі визначення року виготовлення ТЗ необхідно враховувати те, що за міжнародним стандартом ISO 3779-1983 виробники ТЗ зазначають в ідентифікаційному номері або календарний, або модельний рік виготовлення ТЗ, тобто наступний модельний рік починається після 1 липня поточного календарного року.
Стандартом ISO 3779-1983 для кодування модельних років виготовлення ТЗ рекомендовано використання 10-го символу в 17-значному ідентифікаційному номері та символів, наведених у табл. 4.4 додатка 4 до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року N 142/5/2092 ( z1074-03).
Календарний і модельний роки виготовлення можуть також визначатися за розпізнавальною частиною ідентифікаційного номера (останні 8 знаків).
Якщо календарну дату виготовлення ТЗ, який перебував у користуванні, визначити за його ідентифікаційним номером неможливо, то за основу береться рік виготовлення, визначений за його ідентифікаційним номером, з урахуванням календарної дати першої реєстрації ТЗ.
Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена в спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорта німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).
У разі відсутності даних про дату першої реєстрації, коли модельний чи календарний рік виготовлення ТЗ, зазначений в ідентифікаційному номері, збігається з роком початку його експлуатації, датою виготовлення вважати 1 січня року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ.
Якщо встановлений за ідентифікаційним номером модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, й перевищує його, датою виготовлення слід вважати 1 липня зазначеного в реєстраційних документах року.
Якщо встановлений за ідентифікаційним номером календарний або модельний рік виготовлення не збігається з роком початку експлуатації ТЗ, який зазначено в реєстраційному документі, і є меншим за нього, датою виготовлення слід вважати 1 січня календарного року, зазначеного в ідентифікаційному номері.
У разі неможливості визначення року виготовлення ТЗ за ідентифікаційним номером роком виготовлення вважати рік, що значиться в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.
При цьому, в разі відсутності в реєстраційних і технічних документах на ТЗ календарної дати виготовлення ТЗ такою датою слід вважати 1 січня року, зазначеного в реєстраційних і технічних документах на ТЗ.
Датою початку користування ТЗ, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, уважається дата першої реєстрації ТЗ, визначена в реєстраційних документах, які видані вповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці ТЗ на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації ТЗ датою початку користування вважати перший день першого місяця року, зазначеного в ідентифікаційному номері ТЗ, а за відсутності в ідентифікаційному номері року виготовлення - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.
З матеріалів справи вбачається, що при поданні ЕМД позивач користувався тими відомостями, що знаходилися у його розпорядженні, використовуючи документи іноземного зразка, в яких, зазначено дату виробництва 2014 та 2010 рік відповідно.
Положеннями Кодексу не визначено поняття реєстраційні документи.
Частиною третьою статті 335 Кодексу передбачено, що разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому Кодексом порядку в митній декларації декларантом зазначаються відомості, зокрема про комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію, а також документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до статті 53 цього Кодексу.
Таблиця 3.1 (додаток 3 Методики) містить нормативні дані кодування модельного року виготовлення КТЗ в описовій частині VIN-коду. За цією таблицею 10-й позиції VIN-коду №ІFАН P2F90EG116397 відповідає модельний рік виготовлення 2014; а VIN-коду № SAJAA0627 AKR58554 - 2010 рік, тобто так, як і зазначено в МД від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050 та МД від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730 позивачем.
Документи надані позивачем з метою здійснення митного контролю та оформлення транспортних засобів з Республіки Корея не суперечать положенням статей 257 та 335 Кодексу і можуть бути використані під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості та класифікації товарів.
Суд не бере до уваги поданий відповідачем лист ТОВ «Альфа Моторс Груп» №63/24 від 02.12.2024 щодо року виготовлення автомобіля марки - Ford, модель - New Taurus, номер кузова - НОМЕР_5 та лист філії «Віннер ЛЦКА» ТОВ «Віннер Автомотів» № 241211/2 від 11.12.2024 щодо року виготовлення автомобіля марки Jaguar, модель - XF, номер кузова - НОМЕР_4 , оскільки відповідачем не надано доказів того, що вказані підприємства мають достовірну інформацію про рік випуску цього транспортного засобу марки, не вказана на підставі чого надано інформацію про рік виписку автомобілів.
Оцінюючи обставини справи, суд дійшов висновку, що при митному оформленні автомобілів марки - Ford, модель - New Taurus, номер кузова - НОМЕР_5 , та автомобіля марки Jaguar, модель - XF, номер кузова - НОМЕР_4 за МД від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050 та МД від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730 відповідно, позивач для визначення року випуску транспортних засобів використав доступну для нього та достовірну інформацію, що відповідає VIN-коду та реєстраційним документам, виданих уповноваженими органами іноземних держав.
Тому, на думку суду, позивачем під час процедури митного оформлення вказаних транспортних засобів сплачено суму акцизного податку, ПДВ, виходячи із строку експлуатації таких автомобілів, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів. Таким чином, позивачем виконані митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.
Колегія суддів зазначає про недоведеність відповідачем наявності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень і, як наслідок, безпідставне збільшення грошових зобов`язань з акцизного податку та ПДВ за МД від 09.04.2021 №UA100530/2021/316050 та МД від 26.04.2021 №UA100530/2021/318730.
За результатами перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (з урахуванням встановлених обставин щодо визначення митної вартості при митному оформленні товару по МД від 11.02.2022 №UA10102020225496, № UA10102020225501, від 14.02.2022 №10102020225725, №10102020225800, №10102020225824, №10102020225839, від 15.02.2022 №10102020225893, від 17.02.2022 №10102020226398, №10102020226419, №10102020226482, від 18.02.2022 №10102020226559, від 17.02.2022 №10102020226483, від 22.02.2022 №10102020227081, від 23.03.2022 №10102020228007, №10102020228038, від 26.04.2022 №101020202211584, від 27.04.2022 №101020202211823, від 04.05.2022 №101020202213211 встановлено порушення вимог пункту 2 частини другої статті 52, пункту 1 частини першої статті 279 МКУ, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 ПКУ.
Митним органом зроблено висновок, що документи, подані для митного оформлення легкових автомобілів після 01.02.2022 містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, а саме: відповідно до контрактів на поставку легкових автомобілів, укладених з «AUTOWINI INC» (3F,Handok ВLDG., 2645, Nambusunhwan-R o, Gangnam-Gu, Seoul, 06271, Korea), ввезених по митних деклараціях від 11.02.2022 №UА10102020225496, №UА10102020225501, від 14.02.2022 №10102020225725, №10102020225800, №10102020225824, №10102020225839, від 15.02.2022 №10102020225893, від 17.02.2022 №10102020226398, №10102020226419, №10102020226482, від 18.02.2022 №10102020226559, від 17.02.2022 №10102020226483, від 22.02.2022 №10102020227081, від 23.03.2022 №10102020228007, №10102020228038, від 26.04.2022 №101020202211584, від 27.04.2022 №101020202211823, від 04.05.2022 №101020202213211 поставка товару здійснюється на умовах FOB, EXW (Incheon, Masan (Korea)). Згідно із Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати за умовами поставки EXW постачальник виконав свої обов`язки, коли замовлення було надано на його території. Він готовий до відправки, але без упаковки для експорту, без завантаження транспортного засобу, а за умовами поставки FOB продавець зобов`язаний доставити товар і завантажити його на борт власним коштом.
До митного оформлення надані документи (довідки про вартість транспортних витрат, не підтверджені жодним документом: контрактом, коносаментом, платіжними документами), які не підтверджують вартість витрат, що поніс покупець щодо транспортування товарів, в результаті чого повною мірою не забезпечено надання об`єктивних, документально підтверджених відомостей стосовно числового значення, складових митної вартості товарів. Враховуючи наведене вище, довідки транспортних витрат не можуть вважатися достатнім та допустимим доказом фактично понесених покупцем товару витрат на транспортування оцінюваних товарів.
Відповідно до частини першої статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно до пункту 1 частини першої статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів. Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частиною першою статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до частини другої статті 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:
1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;
2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;
3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Згідно із частиною першою статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі- продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Крім того, відповідно до розділу III «Правила заповнення граф ДМВ декларантом або уповноваженою ним особою» наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 р. за № 984/21296 в графі 20 Додаткового аркуша А до основного аркуша ДМВ зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
До митного оформлення позивачем надані документи довідки про вартість транспортних витрат ТОВ «Навлайн», договір транспортного експедирування №2012.1 від 20.12.2020.
Для забезпечення транспортування товару (легкових автомобілів) з морських портів
Incheon, Masan (Korea) до портів кінцевого призначення ПП «АЛЬЯНС КАР» залучив експедитора ТОВ «НАВІЛАЙН» (код ЄДРПОУ 43365611), про що уклав договір транспортного експедирування.
Згідно з п. 1.1 Договору №2012.1 експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта надати або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних із організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, у тому числі надання митно-брокерських послуг.
При цьому, відповідач вказує, що для підтвердження витрат на транспортування ПП «АЛЬЯНС КАР» при оформленні митних декларацій від 11.02.2022 №UA10102020225496, №UA10102020225501, від 14.02.2022 №10102020225725, №10102020225800, №10102020225824, №10102020225839, від 15.02.2022 №10102020225893, від 17.02.2022 №10102020226398, №10102020226419, №10102020226482, від 18.02.2022 №10102020226559, від 22.02.2022 №10102020227081 надані довідки ТОВ «НАВІЛАЙН» (код ЄДРПОУ 43365611) про транспортні витрати в розмірі 1400дол.США. Перевіркою встановлено, що транспортні витрати, вказані у Довідках не підтверджуються витратами вказаними у актах надання послуг від 09.04.2021 №36, від 14.07.2021 №84, від 26.04.2021 №39, від 31.03.2021 №29, від 27.05.2021 №52 та розрахунковими документами.
При дослідженні наданих актів надання послуг №29 від 31.03.2021, № №36 від 09.04.2024, № 39 від 26.04.2021, №84 від 14.07.2021, №52 від 27.05.2021, встановлено, що в них відсутні відомості про надання послуг із транспортування транспортних засобів митне оформлення яких відбувалося за митними деклараціями від 11.02.2022 №UА10102020225496, №UА10102020225501, від 14.02.2022 №10102020225725, №10102020225800, №10102020225824, №10102020225839, від 15.02.2022 №10102020225893, від 17.02.2022 №10102020226398, №10102020226419, №10102020226482, від 18.02.2022 №10102020226559, від 17.02.2022 №10102020226483, від 22.02.2022 №10102020227081, від 23.03.2022 №10102020228007, №10102020228038, від 26.04.2022 №101020202211584, від 27.04.2022 №101020202211823, від 04.05.2022 №101020202213211.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, за вказаними митними деклараціями здійснювалося митне оформлення транспортних засобів: HYUNDAI SONATA кузов: KMHE341DBFA069948, SSANG YONG KORANDO TURISMOKy3OB;KPBKJ3ANlEP086846, HYUNDAI GRAND STAREXKy3OB:KMJWA37JBBU306900, KIA K7 Ky3OB:KNALN413BBA042460, KIA K5 Ky30B:KNAGN411BBA004125, RENAULT SAMSUNG QM6 Ky3OB:KNME5C2BUP009533, HYUNDAI SONATA кузов:КМНЕ24ІСВТА056340, HYUNDAI SONATA кузов: KMHEC41 MBBA329245, KIAK7 кузов: KNALM418BCA097834, GM DAEWOO (Cl IEVROLET)LACETTlKy30B: KLAJA695DAK604546 RENAULT SAMSUNG SM7 Ky3OB:KNMG4C2CMKP020747 PEUGEOT 508 кузов:УЕ38Е9Н080Е005001, SSANG YONG KORANDO TURISMO Kyзов: KPDKFDNElGPl 10910 SSANG YONG TIVOLI Kyзов: KPBXL3ARlHP174638 BMW3 SERIES Ky3OB:WBAWR31098PF85311 HYUNDAI KONA кузов:КМНК78150Ки369551 HYUNDAI AVANTE Ky3OB:KMHDG41UBFU315800, RENAULT SAMSUN GSM5 Ky3OB;KNMA4C2HMEP003318.
Так, на переконання апелянта згідно наданих ТОВ «НАВІЛАЙН» копій документів не підтверджено послуги щодо транспортування з портів Incheon, Masan (Korea) ввезених після 01.02.2022 легкових автомобілей, придбаних ПП «АЛЬЯНС КАР».
Однак, під час судового розгляду в суді першої інстанції позивачем надано лист Державного підприємства «Морський Торговельний порт «Чорноморськ» від 09.07.2025 №469/06-23, відповідно до якого автомобілі HYUNDAI SONATA кузов: KMHE341DBFA069948, SSANG YONG KORANDO TURISMOKy3OB;KPBKJ3ANlEP086846, HYUNDAI GRAND STAREXKy3OB:KMJWA37JBBU306900, KIA K7 Ky3OB:KNALN413BBA042460, KIA K5 Ky30B:KNAGN411BBA004125, RENAULT SAMSUNG QM6 Ky3OB:KNME5C2BUP009533, HYUNDAI SONATA кузов:КМНЕ24ІСВТА056340, HYUNDAI SONATA кузов: KMHEC41 MBBA329245, KIAK7 кузов: KNALM418BCA097834, GM DAEWOO (Cl IEVROLET)LACETTlKy30B: KLAJA695DAK604546 RENAULT SAMSUNG SM7 Ky3OB:KNMG4C2CMKP020747 PEUGEOT 508 кузов:УЕ38Е9Н080Е005001, SSANG YONG KORANDO TURISMO Kyзов: KPDKFDNElGPl 10910 SSANG YONG TIVOLI Kyзов: KPBXL3ARlHP174638 BMW3 SERIES Ky3OB:WBAWR31098PF85311 HYUNDAI KONA кузов:КМНК78150Ки369551 HYUNDAI AVANTE Ky3OB:KMHDG41UBFU315800, RENAULT SAMSUN GSM5 Ky3OB;KNMA4C2HMEP003318, які прибули з Південної Кореї до порту Чорноморськ на адресу ПП «Альянс Кар», отримувач - експедиторське супроводження здійснювалось ТОВ «Навілайн». Всі автомобілі було доставлено в ДП «МТП «Чорноморськ» суднами типу «РО-РО».
Вказане, спростовує висновки контролюючого органу про надання позивачем копій документів, які фактично не існували, оскільки з листа Державного підприємства «Морський Торговельний порт «Чорноморськ» від 09.07.2025 №469/06-23 вбачається, що експедиторське супроводження здійснювалось ТОВ «Навілайн».
Відсутність вказаних транспортних засобів у переліку, наведеному у листі ТОВ «Навілайн» №151124/ДК1 від 15.11.2024 на запит Житомирської митниці, не спростовує факту здійснення ТОВ «Навілайн» експедиторського супроводження, оскільки таке підтверджено листом Державного підприємства «Морський Торговельний порт «Чорноморськ» від 09.07.2025 №469/06-23 та нарядами на видачу вантажу.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду по справі №804/16553/14 (провадження № К/9901/5149/18) визначено, що якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідки про транспортні витрати, надані позивачем при митному оформленні, є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
При донарахуванні митних платежів, митний орган прирівняв вартість на перевезення визначену в митних деклараціях від 22.02.2022 №10102020227027, від 07.07.202 №101020202225132, відповідно до яких транспортні витрати встановлені в сумі 2200 дол. США.
Між ПП «АЛЬЯНС КАР» (замовник) та «KINO CO.LTD» був укладений контракт від 01.02.2022 №0102.1.
Згідно п. 1.1. контракту 0102.1 його предметом є комплекс послуг з організації, доставки та забезпечення перевезення вантажів, а саме, контейнер №MRKU4426750 від порту Incheon, Korea до місця призначення порт Одесса, Україна. Найменування, кількість, ціна товару, що поставляється за цим Контрактом, детально визначається Сторонами в рахунках фактурах (інвойсах), що є невід`ємною частиною цього контракту.
Сторони у ПП. 4.2, 4.3 контракту 0102.1 визначили, що валютою цього контракту є долар США, а його вартість становить 4400дол.США, а саме контейнера № MRKU4426750.
Так в Акті вказано, що згідно п.1.1 Контракту 0102.1 з компанією “KINO CO. LTD” його предметом є комплекс послуг з організації доставки та забезпечення перевезення вантажів, а саме, контейнер № MRKU4426750 від порту Інхеон Корея до місця призначення порт Одеса, Україна.
При цьому, в комерційному інвойсі від 07.02.2022 (до контракту від 01.02.20220 №0102.1) зазначено про доставку до України двох вживаних авто.
Таким чином, відповідачем зроблено висновок про те, що вартість доставки одного автомобіля становить 2200дол. США та виходячи із вказаної суми здійснено донарахування податкових зобов`язань.
При цьому судом встановлено, що автомобілі які були в контейнері № MRKU4426750 та були розмитнені по МД від 22.02.2022 №UA101020/2022/007027, від 07.07.2022 №UA101020/2022/025132, транспортувались контейнером про що зазначено в гр. 25 МД (Вид транспорту на кордоні) (11- контейнер на морському судні). Транспортні засоби, які вказані в Акті та Висновку і пораховані як аналогічні та доставлені тим же маршрутом, однак різними способами доставки. А саме в гр. 25 МД вказано (вид транспорту на кордоні 10 - морське судно). Судно типу RO-RO про що вказано в комерційному інвойсі та підтверджено листом Державного підприємства «Морський Торговельний порт «Чорноморськ» від 09.07.2025 №469/06-23.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необґрунтованим та безпідставним донарахування сум податкових зобов`язань, виходячи із суми 2200 дол. США відповідно до МД від 22.02.2022 №UA101020/2022/007027, від 07.07.2022 №UA101020/2022/025132, оскільки перевезення здійснювалося із суттєвими відмінностями, що впливає на визначення витрат, пов`язаних із перевезенням товарів.
За таких обставин, на переконання колегії суддів, висновок відповідача про заниження позивачем транспортних витрат та пов`язаного з цим ПДВ на суму 90 957,55 грн необґрунтованим та недоведеним. Відповідно, ППР № UA11000020254 в частині донарахування ПДВ - 89999,44 грн та мита - 40908,83 грн також є протиправним та підлягає скасуванню.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкові повідомлення-рішення №UA10100020257,UA10100020258, UA10100020259 від 13.01.2025, є протиправними та підлягають скасуванню.
Крім того, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, відповідач не довів правомірності оскаржуваних ППР №UA10100020257, UA10100020258, UA10100020259 від 13.01.2025.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства "Альянс кар" .
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Моніч Б.С.