ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 
справа № 753/10138/26
провадження № 1-кп/753/1753/26

В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12026105020000407за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого технічним працівником спеціалізованої шкоди «Інтелект», неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.08.2023 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. (штраф не сплачено),
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Дарницького районного суду м. Києва, у відповідності до вимог ст. ст. 291, 302 КПК України, надійшло вказане кримінальне провадження.
При цьому до обвинувального акту з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні додані: письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування. Також вказана заява обвинуваченого ОСОБА_2 містить відомості щодо беззаперечного визнання останнім своєї винуватості.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України, і тому підлягає задоволенню.
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено наступне.
02.04.2026 року ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 2, поблизу магазину «АТБ-Маркет», вирішив стати на протиправний шлях та вчинив кримінальний проступок проти громадського порядку та моральності.
Так, 02.04.2026 року приблизно о 22 год. 55 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 2, керуючись раптово виниклим протиправним умислом, спрямованим на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, діючи з метою самоствердження, незважаючи на присутність інших осіб на вулиці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, дістав із-за поясу своїх штанів, в котрі був одягнутий, предмет, схожий на пістолет з маркуванням «SAFARI-F із серійним номером НОМЕР_1 », та здійснив три постріли вгору в повітря, при цьому не заподіявши та не маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження будь-кому із присутніх осіб.
Внаслідок вищезазначених хуліганських дій ОСОБА_2 , свідком ОСОБА_4 було здійснено заходи з метою виклику працівників поліції для припинення протиправних дій останнього.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, і його дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 296 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який офіційно працює, на спеціальних обліках не перебуває, його молодий вік.
При цьому суд враховує положення ст. 50 КК України, згідно з якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Також, відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З огляду на викладене, суд вважає, що покарання у виді штрафу призначено бути не може, оскільки воно не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_2 кримінального правопорушення та його суспільній небезпеці, внаслідок м`якості, також попереднє покарання у виді штрафу останнім не сплачено.
Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним» («Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року). У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи наведене, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі, яке полягає в триманні засудженого в кримінально-виконавчій установі відкритого типу, не відповідатиме принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації, та не буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Разом з тим, суд, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання вважає, що необхідним та достатнім є призначення покарання у виді пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків, визначених ст. 59-1 КК України.
Оскільки обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання у виді штрафу, остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.08.2023 року підлягає самостійному виконанню.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 381-382 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати  ОСОБА_2  винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки.
Згідно зі ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_2  такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду   ОСОБА_2 , згідно з ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Даний вирок та вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 25.08.2023 року, яким  ОСОБА_2  засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. - виконувати самостійно.
Речові докази:
- пластиковий кейс, всередині якого знаходиться предмет, ззовні схожий на пістолет «SAFARI-F, серійний номер НОМЕР_1 », що знаходиться на зберіганні у камері речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 007884) - знищити;
- оптичний диск DVD-R - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя