532/2093/25 
2/532/74/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого судді - Тесленко Т. В.,
за участі секретаря
судового засідання - Климченко А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», представник позивача – адвокат Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», представник позивача – адвокат Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позивач вказував, що через невиконання ОСОБА_1 умов укладеного з ТОВ «Мілоан» кредитного договору № 4310881 від 30.03.2021, в нього утворилася заборгованість на загальну суму 65 010,00 грн, які позивач відповідно до договору відступлення прав вимоги № 73-МЛ від 02.07.2021 прохав стягнути з відповідача та понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження в справі та призначено її розгляд у судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження на 16 жовтня 2025 року, яке в подальшому було відкладене на 01.12.2025 через неявку відповідача.
25.11.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшли клопотання, зокрема, про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, про застосування строків позовної давності та пояснення щодо позовних вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ».
Оскільки стороною позивача суду не надано жодних заперечень щодо вказаних вище клопотань, ухвалою суду від 01.12.2025 витребувано письмові пояснення у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» з позицією позивача щодо заявлених відповідачем вимог про застосування до позовних вимог позовної давності та зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу, а розгляд справи відкладено на 05.02.2026, який в подальшому було також відкладено на 04.03.2026 через невиконання вказаної ухвали суду.
24.02.2026 відповідачем було надано суду додаткові пояснення, в яких він посилався на практику Верховного суду щодо нарахування позивачем процентів після закінчення строку кредитування, що є неспівмірним та порушує принципи добросовісності та розумності, прохав відмовити в задоволенні позову. Вказані письмові пояснення відповідачем направлені позивачу 19.02.2026, про що надано суду підтвердження.
Оскільки стороною позивача суду не надано жодних заперечень щодо позиції відповідача у справі, суд вважає за потрібне зобов`язати надати письмові пояснення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» щодо заявлених відповідачем вимог про застосування до позовних вимог позовної давності, зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу та відмови в задоволенні позову за недоведеністю. 
Ухвалою суду від 04.03.2026 відкладено розгляд справи на 29.04.2026 та зобов`язано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ» надати письмові пояснення щодо заявлених відповідачем вимог про застосування до позовних вимог позовної давності, зменшення розміру судових витрат на правничу допомогу та відмови в задоволенні позову за недоведеністю.
Ухвала суду в частині зобов`язання позивача надати письмові пояснення не виконана.
Сторони 29.04.2026 в судове засідання не з`явилися, більше жодних клопотань, заперечень чи інших заяв до суду не надавали.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно з правилами ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
В порядку ст. 244 ЦПК України оголошення рішення суду призначене на 08.05.2026.
Суд, перевірив та дослідив матеріали справи, повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінює докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.03.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 4310881, згідно з умовами якого відповідач отримав 15 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором ( а.с.7-10,11-12,13,14). 
Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 4310881 від 30.03.2021) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено.
ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов Кредитного договору. 
Враховуючи ці обставини, умови чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 4310881 від 30.03.2021, Позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. 
Пункт 7.1. Кредитного договору № 4310881 від 30.03.2021 визначає, що цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Укладаючи Кредитний договір Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (Копія довідки про ідентифікацію додається). 
Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс - повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ Мілоан та Відповідачем не був би укладений.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 2 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20. Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. 
Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти Позичальника, що підтверджується Платіжним дорученням на користь Відповідача від ТОВ Мілоан.
Підтвердженням добровільного укладення Відповідачем цього Договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 4310881 Позичальника від 30.03.2021, що заповнена Відповідачем.
Відповідно до умов кредитного договору, 02.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021.
Відповідно до умов вказаного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 4310881 від 30.03.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем.
Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 4310881 від 30.03.2021 було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021.
Сума заборгованості Відповідача становить 65 010 грн, відповідно до Витягу з реєстру Боржників до Договору відступлення прав вимоги №73-МЛ від 02.07.2021, з них:
- прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 15000 грн. 
- прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 48960 грн.
- прострочена заборгованість за комісією становить – 1050 грн. 
Позивачем проведено роботу щодо ситуації з погашення наявної заборгованості Відповідача та виконання кредитних зобов`язань, а саме Відповідачу було надіслано письмову Претензію про погашення кредитної заборгованості за вих. № 20911145/736 від 15.07.2025 (а.с. 25 на звороті).
За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Згідно з статтями 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог — відповідно до звичаїв ділового обороту.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України — до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідач ОСОБА_1 на початок розгляду справи не оспорював кредитний договір, не надавав суду доказів, що кредитний договір укладений проти його справжньої волі, лише прохав зменшити судові витрати за правничу допомогу з 8000,00 грн до 1000,00 грн (а.с.57).
25.11.2025 відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності в порядку ст. 267 ЦК України, в якій він наголошував, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності та не подав позов до 30.03.2024 й не надіслав йому претензію про наявність боргу (а.с.60-61,62-63).
24.02.2026 ОСОБА_1 у своїх додаткових поясненнях вказував, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази на отримання ним кредиту в сумі 15 000,00 грн; відсутні його підписи у паспорті кредиту, графіку платежів, повідомленні його про заміну кредитора. Вказував, що нарахування процентів після закінчення строку кредитування 30.03.2021 є незаконним. Також сума процентів більш ніж у 5 разів перевищує тіло кредиту. Тому прохав відмовити повністю у задоволенні позову за недоведеністю (а.с.94-95). 
Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог.
Вирішуючи заяву відповідача щодо застосування строку позовної давності, суд дійшов такого.
Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки /стаття 257 ЦК України/.
Частиною 1 статті 259 ЦК України встановлено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.
Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові / ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України).
За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).
При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.
За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 впроваджено дію карантину на території України з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.
Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 01.07.2023 згідно постанови Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 завершено дію карантину.
В той же час, 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення з цим позовом до суду, не знайшли свого підтвердження.
Доводи відповідача про те, що позивачем не було надано суду доказів на підтвердження отримання відповідачем грошових коштів, спростовуються тим, що на рахунок відповідача 30.03.2021 за платіжним дорученням № 42698011 ТОВ «Мілоан» перерахувало 15 000,00 грн (а.с.14).
Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких.
Що стосується вимог про стягнення відсотків за користування кредитом суд зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 54 постанови від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, зробила правовий висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивач вправі нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту. Після закінчення строку кредитування позивач, як і попередній кредитор, не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України.
В цьому випадку, розмір кредиту становить 15 000,00 грн а строк кредитування 30 днів. Враховуючи встановлені у договорі відсотки у розмірі 0,88% на день, загальний розмір нарахованих відсотків не міг перевищувати 3960,00 грн.
Враховуючи наведене, суд частково задовольняє позовні вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом за договором та присуджує їх у загальному розмірі 3960,00 грн.
Щодо комісії в сумі 1050 грн, яка передбачена договором та не заперечується відповідачем, то вказана сума як і тіло кредиту підлягає до задоволення.
За таких обставин, враховуючи викладене, наявність заборгованості у відповідача перед позивачем за кредитним договором № 4310881 від 30.03.2021 року підлягає до стягнення в загальному розмірі 20 010,00 грн (двадцять тисяч десять грн), що складається з: 
- простроченої заборгованості за сумою кредиту – 15 000, грн. 
- простроченої заборгованості за сумою відсотків в межах строку кредитування (30 днів) – 3 960,00 грн.
- простроченої заборгованості за комісією – 1 050,00 грн. 
Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в порядку ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі, виходячи з розрахунку: 20 010,00 гривень (задоволені позовні вимоги) х 100 : 65 010,00 гривень (ціна позову) = 30,78 % від сплаченого судового збору 2422,40 гривень = 745,61 (сімсот сорок п`ять грн 61 коп) грн. 
Що стосується заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката та клопотання відповідача щодо їх зменшення, суд зазначає таке.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
У вказаній справі, в детальному описі наданих адвокатом послуг зазначені такі дії:
1) надання усної консультації – 30 хв;
2) ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год;
3) погодження правової позиції Клієнта – 30 хв;
4) складання позовної заяви, 3 год 30 хв;
Всього затрачено 06 год 30 хв.
За актом наданих послуг сума гонорару складає 8000,00 грн (а.с.29 на звороті, 30).
Оцінюючи співмірність цих витрат суд зазначає, що в детальному описі наданих послуг не розкритий зміст усних консультацій адвоката, зважаючи на те, що позивач є фінансовою установою, а примусове стягнення заборгованості, яка була ним викуплена за договором факторингу, є основною його господарською діяльністю.
Також суд вважає необґрунтовано завищеними витрати адвоката на складання позову, оскільки справа є типовою та не вимагає значних зусиль для підготовки позовної заяви.
Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та співмірними є судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у вигляді складання позовної заяви у розмірі 4 000,00 грн. 
З врахуванням часткового задоволення позову, ці витрати потрібно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 1 231,20 ( одна тисяча двісті тридцять одна грн 20 коп) грн. (4000,00 х 30,78 %).
Відповідно до ст. ст. 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 137,141, 247, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ - КАПІТАЛ», представник позивача – адвокат Усенко Михайло Ігорович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх), заборгованість за кредитним договором № 4310881 від 30.03.2021 року в загальному розмірі 20 010,00 грн (двадцять тисяч десять грн), що складається з: 
- простроченої заборгованості за сумою кредиту – 15 000 грн. 
- простроченої заборгованості за сумою відсотків в межах строку кредитування (30 днів) – 3 960,00 грн.
- простроченої заборгованості за комісією – 1 050,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (за реквізитами: код ЄДРПОУ 35234236, НОМЕР_2 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», місце реєстрації - 79029, м. Львів, вул. Смаль - Стоцького, 1, 28 корпус, 4-ий поверх), витрати зі сплати судового збору в розмірі 745,61 (сімсот сорок п`ять грн 61 коп) грн та за правничу допомогу в сумі 1 231,20 (одна тисяча двісті тридцять одна грн 20 коп) грн.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду 
08.05.2026 складено повне судове рішення. 

Суддя