Справа № 141/118/26
Провадження №2/141/180/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 травня 2026 року       с-ще Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Климчука С.В.,
при секретарі судового засідання Бугайчук Ю.С.,
сторони в судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 141/118/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька дитини,
У С Т А Н О В И В:

25.02.2026 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана представником позивача адвокатом Панасюк Н.А., до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька дитини.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , про що 30.05.2020 складено відповідний актовий запис за № 2062. При цьому, у відомостях про народження дитини батьком вказаний відповідач ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не ведуть фактичних шлюбних відносин з листопада 2018 року, оскільки через постійні сварки в сім`ї, а також у зв`язку із відсутністю фінансової підтримки з боку чоловіка, ОСОБА_3 поїхала працювати у м. Київ, де взимку 2019 року на роботі вона познайомилась з позивачем.
ОСОБА_3 одразу повідомила ОСОБА_2 , що не бажає з ним в подальшому спільно проживати, у зв`язку з чим ОСОБА_2 у червні 2019 року звернувся до Оратівського районного суду із заявою про розірвання шлюбу. 
Однак, у зв`язку з тим, що до липня 2020 року правосуддя в Оратівському районному суді Вінницької області не здійснювалось, справа № 141/484/19 про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 була розглянути лише у березні 2021 року. При цьому, рішенням суду було встановлено, що відповідач ОСОБА_5 створила нову сім`ю.
ОСОБА_1 вказує, що між ним та ОСОБА_3 склались теплі, приязні відносини, у травні 2019 року вони почали спільно проживати та невдовзі ОСОБА_3 завагітніла. Народжувала дитину ОСОБА_3 у п`ятому пологовому будинку міста Києва, на пологи цивільну дружину завіз позивач.
Через декілька днів після виписки ОСОБА_1 і ОСОБА_3 звернулись до відділу ДРАЦС з метою реєстрації народження дитини. Однак, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , у відомостях про народження дитини батьком вказаний відповідач.
ОСОБА_3 телефонувала до відповідача ОСОБА_2 з проханням надати офіційно заяву з інформацією про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не його дитина. Однак, відповідач повідомив ОСОБА_3 про те, що не його проблеми та зазначив, щоб ОСОБА_3 розбиралась самостійно.
Оскільки, позасудовим шляхом вирішити питання щодо батьківства малолітньої дитини не можливо, ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом про визнання його батьком малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також внесення змін в актовий запис про народження малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 2062 від 30.05.2020, вказавши його батьком дитини, змінити прізвище та по батькові дитини, зазначивши його прізвище « ОСОБА_6 », та по батькові « ОСОБА_7 ». 
Ухвалою суду від 02.03.2026 відкрито провадження у справі № 141/118/26 та призначено підготовче судове засідання на 31.03.2026. Також ухвалою суду від 02.03.2026 витребувано у Солом`янському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
18.03.2026 до суду надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Підготовче судове засідання, призначене на 31.03.2026, не відбулось та було відкладено на 28.04.2026, у зв`язку із неявкою сторін, а також у зв`язку із задоволенням клопотання представника позивача адвоката Панасюк Н.А. від 31.03.2026 про відкладення розгляду справи № 141/118/26.
28.04.2026 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Панасюк Н.А. від 28.04.2026 про приєднання до матеріалів справи № 141/118/26 доказів, а саме копії висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 53239 від 17.04.2026.
Ухвалою суду від 28.04.2026 закрито підготовче провадження у справі № 141/118/26 та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.05.2026.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи, в судове засідання 19.05.2026 не з`явився.
При цьому, 19.05.2026 до суду надійшла заява представника позивача адвоката Панасюк Н.А. від 19.05.2026 про розгляд справи без участі позивача та його представника, які позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про час, день та місце розгляду справи № 141/118/26, в судове засідання 19.05.2026 не з`явився, правом на подачу відзиву не скористався, причини поважності неявки суду не повідомив, повноважного представника до суду не направив.
При цьому, 08.05.2026 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_2 від 08.05.2026, у якій зазначено, що позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі, а також просить суд розгляд справи № 141/118/26 здійснювати без його участі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 19.05.2026 не з`явилася, повноважного представника до суду не направила.
Натомість, 19.05.2026 до суду надійшла заява ОСОБА_3 від 19.05.2026 про розгляд справи № 141/118/26 без її участі, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з`явилася, повноважного представника до суду не направила.
При цьому, 18.05.2026 до суду надійшла заява Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України № 1290/24.09-67 від 13.05.2026 про розгляд справи без участі представника Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
З огляду на зазначені фактичні обставин справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/118/26 за відсутності сторін.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, розглянувши матеріали справи № 141/118/26, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 30.05.2020 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_8 народився син ОСОБА_4 , про що 30.05.2020 складено відповідний актовий запис № 2062. В графі «Батько» міститься запис ОСОБА_2 .
Як убачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00057085841, сформованого 13.03.2026 Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, 30.05.2020 Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено актовий запис за № 2062 від 30.05.2020. Відомості про батьків: батько – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мати – ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянка України. Підстава запису відомостей про батька: актовий запис про шлюб № 21 від 03.09.2005, складений Оратівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ст. 133 СК України.
Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 23.03.2021 у справі № 141/484/19 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , зареєстрований 03.09.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Оратівського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 21, розірвано. Рішення суду набрало законної сили 27.04.2021. 
Як убачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 29.04.2023 Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 29.04.2023 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , актовий запис № 143. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».
Згідно довідок № 454 та № 492, виданих Мотовилівським старостинським округом 21.08.2024 та 06.09.2024, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , фактично проживають за адресою АДРЕСА_1 без реєстрації.
Відповідно до довідки № 688/202/71/15/684/пс, виданої 18.10.2025 в/ч НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 .
З висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 53239 від 17.04.2026 медико-генетичного центру "Mama Papa" убачається, що ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%.
Визначаючись щодо встановлених обставин справи та спірних правовідносин, суд керується наступним.
Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 5 СК України держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.
Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.
Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України (абзац 4 п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3).
В ст. 128 Сімейного кодексу України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (абзац перчий ч. 1 ст. 135 СК України).
Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»  (далі по тексту – Постанова) визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. 
Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Також Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 382/2559/15-ц та від 19 вересня 2018 року у справі № 761/10732/16-ц дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ.
Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Зокрема судом установлено, що згідно висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 53239 від 17.04.2026 медико-генетичного центру "Mama Papa" ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,999999%. Доказів, які б спростували вказане дослідження, суду не надано та матеріали справи № 141/118/26 не містять.
Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.
Отже, саме в інтересах дитини знати свого батька, а також отримувати від нього піклування та мати можливість на спілкування з ним.
Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06 від 18 грудня 2008 року) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції (рішення у справі «МакМайкл проти Сполученого Королівства» від 24 лютого 1995 року).
Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Згідно з 12 абз. пп. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793 (далі по тексту – Правил) рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
За приписами п. 2.16.4 розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Суд зауважує, що метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд зауважує, що до матеріалів справи, окрім інших доказів, позивачем надано фото, виготовлені засобами кольорового цифрового друку на папері формату А4, на яких зображено позивача ОСОБА_1 разом із дитиною у різні періоди життя дитини.
Також судом враховано позицію відповідача ОСОБА_2 , який у поданій суду заяві від 08.05.2026, позовні вимоги визнав у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
В силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Отже, з огляду на установлені фактичні обставини справи № 141/118/26 та надані позивачем докази, суд доходить висновку про задоволення позову в повному обсязі, оскільки факт батьківства позивача встановлено висновком експерта (висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження № 53239 від 17.04.2026) та, відповідно, не заперечується відповідачем ОСОБА_2 .
Також суд вважає, що встановлення батьківства не суперечить інтересам дитини, оскільки позивач є біологічним батьком дитини, і визнання його батьківства щодо малолітньої дитини  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідатиме найвищим інтересам дитини, ст. 3, ст. 18 Конвенції про права дитини 1989 року, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 121, 128, 129, 134, 135 СК України, ст. ст. 4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.
2. Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, батьком  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3. Внести зміни до актового запису про народження малолітнього  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 30 травня 2020 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 2062, виключивши з актового запису про народження дитини відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як про батька дитини. 
Зазначити у графі «Батько» дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_4 , уродженець м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області,  змінивши прізвище  дитини на « ОСОБА_6 » замість « ОСОБА_9 », та змінити по батькові дитини, зазначивши « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_10 ».
4. Копію рішення направити сторонам та третім особам у справі згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Рішення суду оформлено та виготовлено згідно ч. 6 ст. 259 ЦПК України 29.05.2026.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:  ОСОБА_11 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Відповідач:  ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:  ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Солом`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (адреса: вул. Вацлава Гавеля, буд. 1/28, м. Київ, 03067, код ЄДРПОУ 26087820).

Суддя       С.В. Климчук