Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2825/25 
Номер провадження: 2/511/118/26
02 липня 2026 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: 
головуючого судді Гринчак С. І., 
секретаря судового засідання – Дьяків В.В.,
за участі:
позивача – ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення юридичного факту - встановлення факту шлюбних відносин,
ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якій просив: встановити факт перебування у шлюбних відносинах  ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що існували станом на 01 вересня 1999 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Після смерті матері ОСОБА_8 , він звернувся разом зі своїми сестрами і братами (відповідачі) до нотаріуса Патраманської Любові Миколаївни з метою отримання спадщини.
29 березня 2019 року приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального окруту Одеської області Патраманською Л.М. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку 0,1500 га з кадастровим номером 5123955400:02:003:0086 з цільовим призначенням земельної ділянки-для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 115518, виданим відділом Держкомзему у Роздільнянському районі Одеської області 01 жовтня 2009 року за адресою: АДРЕСА_1 . 
Спадкоємцями зазначеного майна також є син померлої ОСОБА_8 - ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_6 на 1/3 частку у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/6 частки у спадщині від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_9 . Свідоцтво на право на спадщину на 1/6 частку вказаного майна видано ОСОБА_2 , свідоцтво про право на спадщину на 5/6 часток вказаного майна не видавалось. 
За адресою АДРЕСА_1 за ним зареєстровано 1/6 частки у житловому будинку загальною площею 88, 2 кв.м., житловою площею 63,8 кв.м.
Надалі, він звернувся до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Любов Миколаївни щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та отримав листа де вказано, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо у зв`язку з тим, що відсутнє свідоцтво про реєстрацію шлюбу його батьків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та для встановлення факту шлюбних відносин меж батьками необхідно звернутись до суду.
Його батьки  ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували у шлюбі з 10 червня 1962 року до дня смерті батька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 . У батьків народилось шестеро дітей у шлюбі це:
-син ОСОБА_3 1971 року народження,
-дочка ОСОБА_4 1977 року,
-дочка ОСОБА_5 1973 року народження, 
-дочка ОСОБА_6 1975 року народження,
-син ОСОБА_9 , 1965 року народження
-та він (позивач) ОСОБА_2 1969 року народження. 
Батьки вели спільне господарство, виховувавши сумісних дітей, витрачали сумісні кошти на облаштування побуту.
Про те, що мої батьки перебували у шлюбі свідчать наступні факти:
Відповідно до домової книги для реєстрації громадян за адресою АДРЕСА_1 від 01.09.1997 року у 1 розділі « Відомості про осіб, відповідальних за ведення книги і прописку по дому» зазначено матір - ОСОБА_8 , як власника домоволодіння з ІНФОРМАЦІЯ_6 та батька ОСОБА_7 . Мої батьки ніколи не розлучались, проживавши постійно однією сім`єю.
Відповідно до архівного витягу Тираспольського РАЦС від 01.07.2020 року слідує, що шлюб не розірвано та зареєстрований 10.06.1962 року. 
Відповідно до довідки виданої Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області № 176 від 12.12.2022 року слідує, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_7 до дня смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 . 
Мої сестри та брати можуть підтвердити, що наші батьки поживали однією сім`єю все наше свідоме життя до дня смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_2 у графі «Підстава запису відомостей про батька»: вказано Свідоцтво про шлюб 1-43 № 191397 від 10.06.1962 року, складений міським відділом запису актів цивільного стану м. Тирасполь, Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України.
Він звертається до суду для встановлення шлюбних відносин між батьками  ОСОБА_10 та  ОСОБА_7 та обумовлено отриманням 1/5 частки у спадщині після смерті батька. 
Процесуальні дії суду
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачам визначено строк п`ятнадцять днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, протягом якого відповідач має право подати відзив на позовну заяву, з урахуванням вимог статті 178 ЦПК України і всі письмові та електроні докази (які можливо доставити до суду), заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Крім того, в порядку ст.84 ЦПК України витребувано у приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М. належним чином завірену копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.41)
01.10.2025 року на адресу суду на виконання ухвали від 01.09.2025 року надійшла спадкова справа №16/2015, заведена після смерті ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 . Також нотаріусом зазначено, що після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 до неї, ОСОБА_11 приватного нотаріуса Роздільнянського районного округу Одеської області, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася (а.с.49, 51-183)
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 09.03.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.219)
Позиція сторін в ході судового розгляду
У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав свої позовні вимоги та просив встановити факт, що його батьки перебували у шлюбних стосунках до дня смерті батька, до 01.09..1999 року, посилаючись на те, що без підтвердження цього юридичного факту в судовому порядку, він не може виділити свою 1/5 частку спадкового майна, що залишилось після смерті батька.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову заперечень не має (а.с.230)
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , повідомлялися належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, про що в справі маються відповідні докази, проте в судове засідання не прибули, заяв/клопотань до суду не подавали, відзив не подали.
Суд вважає за можливе провести судовий розгляд за даною явкою.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.
Під час розгляду справи судом встановлено наступні обставини.
Позивач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в смт.Лиманське Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 виданого Роздільнянським РВУМВС України в Одеській області 27.05.1998р. (а.с.8)
Відповідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00027844962, батьками ОСОБА_2 є:  ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та  ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17-18)
Відповідно до копії витягу з домової книги для реєстрації громадян за адресою АДРЕСА_1 від 01.09.1997 року у 1 розділі « Відомості про осіб, відповідальних за ведення книги і прописку по дому» зазначено матір - ОСОБА_8 , як власника домоволодіння з 07.06.1996 року та батька ОСОБА_7 (а.с.22)
З архівної виписки актових записів про шлюб Тираспольського органу РАЦС за №52/1062 від 01.07.2020 року слідує, що шлюб укладений на підставі актового запису № 342 від 10.06.1962 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не розірвано (а.с.21). 
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого Повторно Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 14.02.2019р. батько позивача ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №64 від 03.09.1999р. (а.с.19)
Мати позивача – ОСОБА_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 14.11.2014р., актовий запис №756 (а.с.20)
Встановлено, що після смерті матері позивача - ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 відкрилась спадщина на все майно, що їй належало, в результаті чого Позивач разом зі своїми сестрами і братами (Відповідачі) звернувся до нотаріуса Патраманської Любові Миколаївни з метою отримання спадщини за законом.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29 березня 2019 року приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманською Л.М. (а.с.16) Спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_8 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є її діти: син ОСОБА_3 – на 1/6 частку у спадщині, дочка ОСОБА_4 - на 1/6 частку у спадщині, дочка ОСОБА_5 - на 1/6 частку у спадщині, дочка ОСОБА_6 - на 1/3 частку у спадщині, у тому числі з урахуванням 1/6 частки у спадщині від якої відмовився син спадкодавця ОСОБА_9 .
Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з:
1/5 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною частиною господарчих споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу-заводу ім. Карла Маркса смт. Лиманське, 07 червня 1996 року, зареєстрованої в Роздільнянському державному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 3-256.
На земельній ділянці за кадастровим номером: 5123955400:02:003:0086, площею 0,1500га, знаходиться один житловий будинок, зазначений літерою "А", житловою площею – 63,80 кв.м, загальною площею 88,20кв.м. та господарчі споруди: сарай - «Б»; сарай - «В»; погріб - «Г»; сарай - «Д»; колодязь-І; огорожа-№1-2. 
Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку вказаного майна видано ОСОБА_2 .
Свідоцтво про право на спадщину на 5/6 часток вказаного майна ще не видано.
Право власності на 1/6 частку у спадщині, що складає 1/15 частку житлового будинку підлягає державній реєстрації.
Також встановлено, що в подальшому, у 2024 році, Позивач звернувся до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Любов Миколаївни, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом №509/01-16 від 08.05.2024 року приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманська Л.М. відмовила Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_1 , яка належала батькові, ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можливо у зв`язку з тим, що відсутнє свідоцтво про реєстрацію шлюбу ОСОБА_12 батьків ОСОБА_8 та  ОСОБА_7 та для встановлення факту шлюбних відносин між батьками, Вам необхідно надати свідоцтво про одруження батьків, або встановити цей факт у судовому порядку (а.с.12).
Крім того, на виконання ухвали суду від 01.09.2025 року приватний нотаріус Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманська Л.М. супровідним листом №970/01-16 від 30.09.2025 року до спадкової справи №16/2015, заведеної після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (на 133-х арк.) повідомила суд, що після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до неї, ОСОБА_11 приватного нотаріусу Роздільнянського нотаріального округу Одеської області, з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася (а.с.49)
Ознайомившись зі спадковою справою №16/2015, заведеної після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , судом встановлено наявність архівного витягу (переклад з румунської мови) з запису актів про реєстрацію шлюбу зареєстрованого 10 червня 1962 року у ВЦС Тирасполь між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , актовий запис №342, у примітках зазначено: шлюб розірвано. (а.с.178-180)
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації радгоспу-заводу ім. Карла Маркса смт. Лиманське, 07 червня 1996 року, зареєстрованої в Роздільнянському державному підприємстві «Бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 3-256, встановлено, що будинок за АДРЕСА_1 , належить на праві спільної, часткової власності ОСОБА_8 та членам її сім`ї, в тому числі ОСОБА_7 та дітям (а.с.107)
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що позивачу необхідно встановити факт перебування у шлюбних відносинах його батьків, для отримання частки на майно у спадщині, після смерті батька, якій помер у 1999 році.
Вирішуючи цей спір суд виходить із наступного.
У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).
Із приводу вимог позивача щодо встановлення факту перебування у шлюбних відносинах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що існували станом на 01 вересня 1999 року, суд враховує наступне.
Відповідно до пункту 1 розділу VII «Прикінцеві Положення» СК України, цей Кодекс набув чинності одночасно з набуттям чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2004 року.
За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина перша статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. До сімейних відносин, які існували до 01 січня 2004 року, норми СК України застосовуються в частині лише тих прав і обов`язків, що виникли після набуття ним чинності.
Положення Кодексу законів про шлюб та сім`ю України (надалі - КпШС України) не містили норми про спільне проживання жінки та чоловіка однією сім`єю, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Зазначене положення передбачене статтею 74 СК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року.
Тому встановлення факту перебування у будь-яких шлюбних відносинах в період до 01 січня 2004 року законом не передбачено.
Відповідна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 163/754/17 (провадження № 61-14555св18). Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 06 квітня 2020 року в справі № 641/7033/18 (провадження № 61-16628св19), від 24 січня 2020 року в справі № 546/912/16-ц (провадження № 61-36178св18), від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17 (провадження № 61-43499св18).
За викладеного, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення факту шлюбних відносин батьків позивача  ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що існували станом на 01 вересня 1999 року, та відмовляє в задоволенні за його необґрунтованістю.
Крім того, суд зауважує що Позивач, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права не вірно визначив спосіб судового захисту.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого спосіб захисту має бути ефективним, тобто таким, що реально забезпечує поновлення порушеного права, а обрання позивачем неналежного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19, де прямо зазначено: «Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові».Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, від 25.01.2022 у справі №143/591/20, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Згідно з наведеними правовими висновками, суд повинен оцінювати, чи здатне задоволення позову призвести до реального захисту права, на яке посилається позивач.
У цій справі встановлення факту перебування у шлюбних відносинах батьків Позивача, не здатне призвести до виникнення у позивача права на обов`язкову частку у спадщині.
Отже, суд виснує, що заявлений спосіб захисту є неналежним та неефективним, що відповідно до правової позиції ВП ВС є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статей 77-79 ЦПК України предметом доказування є обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Оскільки позивач пов`язує свої вимоги з необхідністю отримання обов`язкової частки у спадщині, юридично значущими є обставини, що підтверджують його належність до кола осіб, визначених ч. 1 ст. 1241 ЦК України.
Натомість доказування факту родинних відносин, яке має значення для спадкування за законом, не є юридично значущим для виникнення права на обов`язкову його частку.
Таким чином, позивач обрав неналежний предмет доказування щодо заявленої мети позову, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Розподіл судових витрат
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладається на позивача. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 45, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 274-279, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення юридичного факту - встановлення факту шлюбних відносин, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено та проголошено 02 липня 2026 року.

Суддя: С. І. Гринчак