Справа №333/9498/25
Провадження №2/333/835/26
рішення
Іменем України
05 травня 2026 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого – судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., представника позивача – адвоката Трачук Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/9498/25 за позовом ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Космічному району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Космічному району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову позивач зазначає, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Запоріжжя, не приватизована. Позивач прийняв рішення про приватизацію цієї квартири та звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з питанням приватизації житла, але листом №П-1058 від 22.09.2025 року відповідачем було відмовлено у приватизації квартири через відсутність ордера. Листом від 18.09.2025 року Департамент з управління житлово-комунальним господарством повідомив про відсутність у департаменті корінця ордера, виданого у 1984 році, оскільки вони зберігаються у відділу та розподілу житлової площі департаменту лише з 0.01.1994 року. Позивач вважає, що має право на приватизацію квартири, так як вселився до неї на законних підставах, незаконність його проживання у ній ніхто не оспорює.
22 січня 2026 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли заперечення, в яких Районна адміністрація Запорізької міської ради по Космічному району просить суд відмовити в задоволенні позову. Без ордеру відповідач не може провести приватизацію житлового приміщення. Відповідач, як виконавчий орган Запорізької міської ради, вважає неможливим проведення приватизації квартири без надання ордеру за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач, будучи повідомленим судом своєчасно і належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. 
Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позову.
Представник відповідача, будучи повідомленим судом своєчасно і належним чином про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, у запереченнях на позовну заяву просив суд судові засідання провести без представника Районної адміністрації Запорізької міської ради по Космічному району.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вивчивши заперечення відповідача, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, проаналізувавши і дослідивши всі докази по справі, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 07.09.1999 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7 зворотна сторона, 12).
Квартира перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Запоріжжя, не приватизована.
Листом від 18.09.2025 року Департамент з управління житлово-комунальним господарством повідомив про відсутність у департаменті корінця ордера, виданого у 1984 році, оскільки вони зберігаються у відділу та розподілу житлової площі департаменту лише з 0.01.1994 року.
Позивач через свого представника звертався до голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району із заявою від 19.09.2025 року щодо питання приватизації квартири. Однак, листом заступника голови Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району № П-1058 від 22.09.2025 року позивачу було відмовлено в приватизації житла, оскільки не було надано копії ордера про надання жилої площі (а.с.6).
Листом від 30.03.2026 року Державний архів Запорізької області повідомив, що документи Бюро обміну житлової площі за 1984 р. на зберігання до архіву не надходили. 
Згідно з копією особового рахунку, квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_2 , ордер №4875 від 04.12.1984 року.
Статтями 30 і 41 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканність житла, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до вимог ст.345 ЦK України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.
Правові основи приватизації житла, що знаходиться в державній власності, визначені у Законі України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Згідно з п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду – це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом.
Згідно зі ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій,- природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до ст.3 зазначеного закону, – приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов.
На підставі ч.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» кожен громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
Відповідно до ч.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).
Згідно зі змістом ч.3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до ст.8 Загальної декларації прав людини кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.
Згідно з ч.11 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.
Таким чином, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» не передбачено такої підстави для відмови у приватизації, як відсутність ордера на житлове приміщення.
Крім того, частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
Відповідно до п.10 ч.1 ст.15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення.
Згідно з ст.58 ЖК України ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Відповідно до п.п.69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» (розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів.
Ордер вручається громадянинові, на ім`я якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера.
При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання.
З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер – це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення.
ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_3 з 07.09.1999 року з моменту досягнення повноліття, на законних підставах, законність його проживання ніхто не оспорює, крім того, відсутні перешкоди, передбачені Законом щодо приватизації приміщення. Зі слів представника позивача, ОСОБА_1 мешкає з дитинства в цій квартирі. Також представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 , який згідно особового рахунку є відповідальним квартиронаймачем, є батьком ОСОБА_1 .
На час розгляду справи ОСОБА_1 зареєстрований в зазначеній квартирі.
Представником відповідача не надано суду доказів щодо відсутності у позивача права на приватизацію спірної квартири. Зокрема, не доведено, що спірна квартира віднесена у встановленому порядку до числа службових. 
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.30, 41, 47 Конституції України, ст.ст.9, 15, 58 ЖК України, ст.345 ЦК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Космічному району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП – НОМЕР_1 ), право на приватизацію квартири АДРЕСА_3 без ордеру про надання жилої площі та зобов`язати Районну адміністрацію Запорізької міської ради по Космічному району розглянути питання щодо приватизації квартири АДРЕСА_3 у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» за відсутності ордеру.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 05 травня 2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя           С.С. Тучков