Справа № 2-а-1523/11
Номер рядка звіту 89

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25.02.2011 м.Калуш 
Суддя Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області Бердан Н. В. 
розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом   ОСОБА_1   до  УПФ України в м. Калуш  про визнання дій неправомірними та зобов`язання до проведення перерахунку та виплати недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни ,-

ВСТАНОВИЛА: 

У своєму адміністративному позові позивачка просить постановити рішення, яким визнати дії відповідача по відмові виплатити їй підвищення до пенсії, як дитині війни неправомірними та зобов`язати його здійснити перерахунок та виплатити таке підвищення у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, що розраховується відповідно до ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, за 2009-2010рр і до дати набрання сили постанови суду.
Із поданого відповідачем заперечення вбачається, що пенсія позивачці виплачується у встановленому законодавством розмірі. Крім того, нею пропущено шестимісячний строк на звернення до суду на вимоги, щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії.
Вивчивши подані сторонами письмові докази визнаю позов таким, що підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. 
З копії пенсійного посвідчення (а.с.6) вбачається , що позивачка є дитиною війни та має право на пільги, встановлені законодавством для дітей війни. 
Даний факт відповідачем не оспорюється. 
Відповідно до ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. 
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. 
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами. 
Крім того рішенням від 22 серпня 2008 року № 10-рп/2008 Конституційний Суд України встановив, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об”єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок –скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина, а тому Закон України “Про соціальний захист дітей війни”, зокрема і стаття 6 цього закону повинні безумовно виконуватися відповідачем у весь період його чинності. 
Доводи відповідача про те, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому цей розмір не може застосовуватись для інших розрахунків (доплат, підвищень, дотацій, надбавок), є безпідставними, оскільки наявність такої норми за відсутності іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання підвищення розміру пенсії, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”. 
Ч.2 ст.99 КАС України встановлено шестимісячний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи. 
Позивачка подала позов до суду 09.12.2010 року, про що свідчить поштовий конверт.
Підстав для поновлення строку звернення до суду з 2009 року суд не вбачає. 
Таким чином суд приходить до висновку, що відмова відповідача у проведені перерахунку і виплаті позивачці недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги “Дітям війни”є неправомірною, а тому позов слід задоволити частково, визнати його дії протиправними та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачці підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачене ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, починаючи з 09.06.2010 року, з врахуванням ст.28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”та виплачених сум до внесення змін в законодавство, що регулює спірні правовідносини. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. 
На підставі ст.ст. 22, 64, 152 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6, 8 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, ст.28 ч.1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, Законом України “Про державний бюджет України на 2008 р.”, Законом України “Про державний бюджет України на 2009 р.”, Законом України “Про державний бюджет України на 2010р.”, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10 –рп/2008, керуючись ст. ст. 99, 158 –163, 183-2, 256 КАС України, 

ПОСТАНОВИЛА: 

Позовні вимоги задовольнити частково. 
Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші Івано-Франківської області щодо не нарахування та невиплати на користь ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбаченого ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, починаючи з 09 червня 2010 року, з врахуванням ст.28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”та виплачених сум –протиправними.
Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м.Калуші Івано-Франківської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , 1944 року народження, підвищення до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, передбачене ст. 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”, починаючи з 09 червня 2010 року, з врахуванням ст.28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”та виплачених сум.
У задоволенні решти позову відмовити.
Постанова підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена до Львівського адміністративного апеляційного суду протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд.

СУДДЯ: