Єдиний унікальний номер 725/2183/26 
Номер провадження 2/725/567/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026 року.Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі:
головуючої судді Вольської-Тонієвич О.В.
при секретарі Заяц Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, буд. 3 м.Чернівці) до ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ), третя особа: Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» (пров. Феодосія Макаревського, 1-А, м. Дніпро) про стягнення надміру виплаченої пенсії,-
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Скрипник М.В. звернулася до Чернівецького районного суду міста Чернівців із вказаним вище позовом.
Посилалась на те, що 23.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності. 
На підтвердження встановлення групи інвалідності ним було надано виписку з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ №070787, згідно якої відпвідач з 24.11.2022 визнаний особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, інвалідність встановлена до січня 2024 року.
З 24.11.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності, у зв`язку із чим йому щомісяця здійснювалися відповідні виплати.
Проте до Головного управління ПФУ надійшов витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», згідно якого ОСОБА_1 не було встановлено групу інвалідності.
У зв`язку із цим, позивачем прийнято рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .
На виконання листа Головного управління, АТ “Ощадбанк” повернуто кошти у межах наявного залишку на рахунку відповідача у розмірі 18 791,40грн. 
Залишок невідшкодованої пенсії становить 126 761,07грн. 
Листом Головного управління від 14.08.2025 за №2400-0802-8/29151 відповідача повідомлено про призупинення виплати пенсії, у зв`язку зі скасуванням йому ІI групи інвалідності та запропоновано повернути на рахунок Головного управління зайво виплачені кошти за період з 24.11.2022 по 31.03.2025 у розмірі 126 761,07грн. Однак відповідач на вказані вимоги жодним чином не відреагував.
За таких обставин, просила стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача безпідставно виплачену пенсію у розмірі 126 761,07грн., а також сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду.
Справа слухалась у відсутність сторін, які у судове засідання не з`явилися.
18.05.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – Скрипник М.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Головного управління. Позов підтримала та просила його задовольнити. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав.
Представник третьої особи – ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» причини неявки не повідомив. Жодних клопотань, заперечень на позов до суду не подав.
Згідно вимог ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також те, що представник позивача не заперечувала проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення.
У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Провідним законом у сфері пенсійного страхування, яким врегульовано усі правовідносини, пов`язані з функціонуванням системи пенсійного страхування, призначенням, перерахунком і виплатою пенсій, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон України №1058-ІV), що був прийнятий на реалізацію положень Конституції України. 
Згідно з преамбулою Закону України №1058-ІV зазначено, що цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 5 Закону України №1058-IV визначено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. 
Відповідно до ст.9 Закону України №1058- IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Судом встановлено, що 23.12.2022 відповідач ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності. На підтвердження встановлення групи інвалідності, відповідачем було надано виписку з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ №070787, згідно якої він з 24.11.2022 визнаний особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, інвалідність встановлена до 01 січня 2024 року (а.с.22).
Статтею 30 зазначеного вище Закону визначено умови призначення пенсії по інвалідності.
Пенсія по інвалідності призначається у разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. 
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи. Залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності. (ст.31 Закону України). Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством. 
Відповідно до ст.32 зазначеного Закону, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією. 
Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою. 
Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності (ст.34 Закону). 
З урахуванням наданих відповідачем документів щодо підтвердження групи інвалідності, Управлінням пенсійного фонду йому з 24.11.2022 було призначено пенсію по інвалідності та щомісяця здійснювалися відповідні виплати.
Згідно ст.35 Закону України №1058-IV у разі зміни групи інвалідності пенсія у новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності. Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності. У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. 
У разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи. 
У разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності. 
Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах. 
Пунктом 13 Положення про медико-соціальну експертизу передбачено, що на Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ покладено повноваження перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями, та їх скасування. 
Наказом МОЗ від 26.10.2024 №1809 "Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ" вирішено покласти права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на державну установу "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу.
Відповідно до пункту 14-6.1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-IV з 01.01.2025 для підтвердження встановленої інвалідності, ступеню втрати професійної працездатності та визначення потреби в реабілітаційних заходах можуть використовуватись не лише документи, видані медико-соціальними комісіями, але й витяги, інші документи, видані експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи.
Так, Головним управлінням отримано від Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № ЦО – 11718 від 04.03. 2025, згідно якого, за результатами перевірки обґрунтованості рішень експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи відповідача ОСОБА_1 не визнано особою з інвалідністю (а.с.20-21).
Таким чином, ОСОБА_1 з 24.11.2022 не було встановлено групу інвалідності.
Оскільки відомості, які зазначені у виписці з акта огляду медико-соціальною експертною комісією не відповідали дійсності, позивачем було прийнято рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 .
У зв`язку із цим, 23.05.2025 Головним управлінням надіслано до АТ «Ощадбанк» листа щодо повернення помилково виплачених відповідачу коштів за період з 24.11.2022 по 31.03.2025 у сумі 145 552,47грн. (а.с.18).
Як вбачається із листа АТ “Ощадбанк” від 26.05.2025, Банком повернуто кошти у межах наявного залишку на рахунку відповідача, розмір суми фактично повернутих коштів становив 18791,40грн. (а.с.19).
За таких обставин залишок невідшкодованої відповідачем суми пенсії становить 126761,07грн. 
05.06.2025, 14.08.2025, 16.10.2025 позивачем надсилалися відповідачу повідомлення про призупинення виплати пенсії, у зв`язку зі скасуванням йому ІI групи інвалідності та необхідність повернення зайво виплачених коштів (а.с.10,11,13). Втім відповідач на неодноразові досудові вимоги жодним чином не реагував..
Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку (ч.1 ст.50 Закону України №1058-IV).
Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Відповідно до частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання територіальними органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій, що є безнадійними до списання визначений Порядком повернення сум пенсії, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсії, що є безнадійними до стягнення затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 6-4 від 21 березня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року № 374/7695 (зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду № 25-3 від 25.11.2014). 
Зі змісту п. 3 цієї Постанови вбачається, що для відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. 
Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку, у разі припинення виплати пенсії відповідно до частини першої статті 49 Закону України №1058-IV решта переплати пенсії, що стягувалася за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України, або суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. 
Згідно із частинами 1-3 ст.326 ЦК України, у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. 
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Відповідно до статей 1212, 1215 ЦК України особа, яка набула майно (гроші) або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому його майно (гроші). 
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набута пенсія у випадку, якщо її виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. 
Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. 
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. 
Враховуючи те, що пенсія виплачена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відповідачу ОСОБА_1 була здійснена не внаслідок рахункової помилки з боку позивача, а внаслідок порушення відповідачем вимог, передбачених пунктом 1 підпунктів 1,5 статі 49 Закону №1058-IV та на підставі витягу з рішення від 04.03.2025 № ЦО - 11718 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державна установа «Український Державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. 
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім у зв`язку із зверненням до суду з даним позовом.
Керуючись ст.ст.1212,1215, 1166 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 89, 129-131,141, 247,259, 263-265, 273, 274,280-282ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м.Чернівці, площа Центральна, буд.3, ЄДРПОУ 40329345) суму надмірно виплаченої пенсії, внаслідок зловживань з боку пенсіонера, у розмірі 126 761 (сто двадцять шість тисяч сімсот шістдесят одна)грн. 07коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 , АТ «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 40329345, МФО 356334;
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (м.Чернівці, площа Центральна, буд.3, ЄДРПОУ 40329345) судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40коп. на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк», МФО 356334, одержувач – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, код ЄДРПОУ - 40329345.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців     Вольська-Тонієвич О. В.