ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 р. 	Справа № 520/18604/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 , головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 26.01.26 року по справі № 520/18604/25
за позовом  Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" 
до  Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області     
про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:
Приватне сільськогосподарське підприємство "Дрома" (далі - позивач, ПСП "Дрома"), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (далі - відповідач, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області), в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 16.04.2025 №412 та постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 6 від “ 07” травня 2025 року про накладення штрафу за порушення Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, законодавства про харчові продукти та корми;
- стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 в задоволенні позову ПСП "Дрома" відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2026 апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" задоволено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.01.2026 по справі №520/18604/25 скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким адміністративний позов Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпроспоживслужби в Харківській області “Про проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Приватного сільськогосподарського підприємства “Дрома” №412 від 16.04.2025. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №6 від 19.05.2025 “Про накладення штрафу за порушення Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, законодавства про харчові продукти та корми. Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ЄДРПОУ 40324829) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "ДРОМА" (ЄДРПОУ 00707975) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн 80 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 7267 (сім тисяч двісті шістдесят сім) грн 20 коп.
До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останнє просить суд стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн.
Відповідно до частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що суд вирішує лише питання про судові витрати, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2026 розгляд заяви призначено в порядку письмового провадження.
Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2026 надіслана відповідачу в його електронний кабінет 13.05.2025 21:47, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа від 14.05.2026, долученою до матеріалів справи.
Заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення від відповідача не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів вважає, що заява позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої та третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частинами 1-4 статті 134 КАС України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на положення частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у додатковій постанові від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20 та постановах від 22 квітня 2019 року у справі № 806/2143/18, від 23 квітня 2020 року у справі № 760/6496/17.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
При цьому принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як уже зазначалося вище, включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні від 23.01.2014 року у справі “East/West Alliance Limited” проти України” зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, у пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Зокрема, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18.
За позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24 квітня 2018 року у справі № 814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.
Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, від 18 серпня 2021 року у справі № 300/3178/20 та у постановах від 5 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 1 серпня 2019 року у справі № 915/237/18.
Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що представництво інтересів ПСП "Дрома" у судах першої та апеляційної інстанцій здійснювалося на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги, сформованого засобами Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи адвокатом адвокатського об`єднанням “Центр захисту права” Грінцовим Олександром Володимировичем, в якому вказано, що адвокат діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №744 від 09.07.2025.
Відповідно до пункту 1.1 договору №744 про надання правової допомоги від 09.07.2025, укладеного між адвокатським об`єднанням "Центр захисту права" в особі голови Грінцова О.В. (далі - Адвокатське об`єднання) та Приватним сільськогосподарським підприємством "Дрома" в особі директора Ніценко Д.Я. (далі - Клієнт), Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту юридичну допомогу (в тому числі правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та додатками до нього, а Клієнт зобов`язується їх своєчасної оплачувати. 
У пункті 2.1 Договору адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання з надання позивачу правової допомоги (юридичних послуг): щодо захисту інтересів Клієнта в судовому порядку з питань визнання протиправними дій Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та скасування постанови №6 від “ 07” травня 2025 року про накладення штрафу за порушення Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, законодавства про харчові продукти та корми.
Відповідно до розділу 6 Договору, юридичну допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує в гривнях, в розмірі, погодженому між сторонами, відповідний розрахунок відображається в акті виконаних робіт та/або у додатковій угоді, або у рахунку на оплату юридичних послуг. Якщо інше не передбачено умовами договору та додатками, то юридичні послуги оплачуються Клієнтом з розрахунку 2000 грн за одну годину роботи адвоката. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представником кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість.
Додатковою угодою від 09.07.2025 до Договору про надання правової допомоги №744 від 09.07.2025 сторони погодили Специфікацію №744-С, якою визначено, що вартість юридичних послуг з надання правової допомоги щодо представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції з питань визнання протиправними дій Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та скасування постанови №6 від “07” травня 2025 року про накладення штрафу за порушення Закону України “Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин”, законодавства про харчові продукти та корми, що включає складання та подання до суду позовної заяви й інших процесуальних документів правового характеру, становить 20 000 грн.
Додатковою угодою від 26.01.2026 до Договору про надання правової допомоги №744 від 09.07.2025 сторони узгодили Специфікацію №744-2-С, якою визначено, що вартість юридичних послуг з надання правової допомоги щодо представництва інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції з питань апеляційного оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/18604/25, ухвалене за результатами розгляду позову до Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказу №412 від 16.04.2025 про призначення позапланового заходу державного контролю та постанови №6 від 19.05.2025 про накладення штрафу, що включає складання та подання до суду апеляційної скарги й інших процесуальних документів правового характеру, становить 15 000 грн.
Сторонами підписано акти приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) від 26.01.2026 та від 28.04.2026, відповідно до яких в період з 09.07.2026 по 26.01.2026 та в період з 28.01.2026 по 27.04.2026, у відповідності до договору про надання правової допомоги №744 від 09 липня 2025 року Виконавець надав правову допомогу - юридичні послуги з надання правової допомоги щодо представництва інтересів Клієнта в суді першої та апеляційної інстанцій на суму 20 000 грн та 15 000 грн відповідно.
На підтвердження оплати понесених витрат на правничу допомогу надано копію платіжної інструкції № 1106 від 11.07.2025, відповідно до якої ПСП "Дрома" перерахувало на користь ЦЗП АО кошти в сумі 20 000 грн (призначення платежу: за юридичні послуги з надання правової допомоги згідно Д/У до Договору №744, без ПДВ).
Вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в суді першої та апеляційної інстанцій.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, суд зазначає, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 23.04.2019 у справі № 826/9047/16, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.01.2023 у справі №345/136/18, з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, розумність гонорару та витрачений адвокатом час. Суд, за відсутності клопотання іншої сторони, самостійно зменшив розмір витрат на професійну правничу допомогу внаслідок їх непропорційності.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, висловленим у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на зміст частини 4 статті 134 КАС України, яка запроваджена “для визначення розміру витрат”, у той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару у такому випадку.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Також, судом наголошено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.05.2024 у справі №227/2301/21 щодо розподілу судових витрат дійшла наступних висновків: “12.33. У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі №757/29103/20-ц (провадження №61-11792св21) зазначено, що в разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом конкретної справи”.
Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи №755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 14.11.2019 у справі №826/15063/18, згідно яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Оцінюючи співмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу із складністю предмета спору та обсягом фактично наданих адвокатом послуг, колегія суддів зазначає, що дана справа є справою незначної складності. Підготовка та супровід цієї справи не вимагали значного обсягу юридичної й технічної роботи, дослідження значного обсягу фактичних даних, істотних затрат часу чи проведення складних правових досліджень, складність складених процесуальних документів не є значною.
Суд враховує, що представником позивача подано позовну заяву обсягом 13 сторінок до якої долучено 11 документів, при цьому справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, а отже не потребувала участі адвоката у судових засіданнях, підготовки додаткових пояснень чи інших процесуальних документів.
Враховуючи принцип пропорційності та необхідність забезпечення розумного балансу між обсягом наданих послуг і розміром заявлених витрат, колегія суддів дійшла висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу, надану в суді першої інстанції, у розмірі 20000 грн є завищеною та неспівмірною зі складністю справи та фактичним обсягом виконаних адвокатом робіт. 
За таких обставин суд вважає обґрунтованим, розумним та співмірним визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, що підлягають стягненню, у сумі 10000 грн.
Щодо заявлених позивачем вимог про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою в сумі 15000,00, понесених в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи убачається, що в межах апеляційного перегляду адвокатом фактично було складено та подано апеляційну скаргу. Інших процесуальних документів правового характеру, окрім заяв про розгляд справи за відсутності особи, яка бере участь у справі, представником позивача не складалось та не подавалось.
Колегія суддів також враховує, що адвокат був обізнаний із фактичними обставинами справи, правовою позицією свого клієнта та нормативно-правовим регулюванням спірних правовідносин, яке під час апеляційного перегляду не зазнало змін. Отже, підготовка апеляційної скарги не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, істотних затрат часу чи проведення додаткових складних правових досліджень.
Крім того, представник позивача не брав участі у судових засіданнях суду апеляційної інстанції, призначених на 30.03.2026 о 10:00 год та 27.04.2026 об 11:30 год, а сама справа була розглянута судом за відсутності учасників справи.
За таких обставин, оцінюючи фактичний обсяг виконаних адвокатом робіт, характер наданих послуг, складність справи та принцип співмірності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн є завищеним та неспівмірним із фактично наданими послугами.
Водночас колегія суддів вважає, що розумним, обґрунтованим та співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача, є 7000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню з прийняттям додаткової постанови про стягнення на користь позивача за рахунок відповідача витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 17000,00 грн, що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 520/18604/25 - задовольнити частково.
Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Дрома" (ЄДРПОУ 00707975) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ЄДРПОУ 40324829) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.
В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Семененко М.О.	
Судді	   	Подобайло З.Г.   Чалий І.С.