КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 753/16767/25 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7856/2026 	Головуючий у суді першої інстанції - Шаповалова К.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач Оніщук М.І.,
судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 грудня 2025 року по справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, 
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2025 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, у якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просило суд:
1) стягнути солідарно з  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» заборгованість за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.04.2017 по 28.02.2025 у розмірі 41496,65 грн., інфляційне збільшення боргу за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 та за період з 01.01.2024 по 28.02.2025 у розмірі 12011,57 грн., 3 % річних за період з 01.04.2017 по 23.02.2022 та за період з 01.01.2024 по 28.02.2025 у розмірі 3126,76 грн.
2) стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» судовий збір у розмірі 3028 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» здійснює обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 в зазначеному будинку, та є споживачами житлово-комунальних послуг, які надаються до помешкання.
У зв`язку із несплатою відповідачами коштів за житлово-комунальні послуги утворилася заборгованість, яку позивач просить суд стягнути на свою користь.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29.12.2025 позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» заборгованість за спожиті послуги, що виникла за період з 01 квітня 2017 року по 28 лютого 2025 року у сумі 41096,75 грн., 3% річних у розмірі 3125,75 грн та інфляційну складову у розмірі 12007,42 грн, що загалом складає 56229,92 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» судовий збір за подання позову до суду у розмірі 3006,34 грн., а саме - по 1002,11 грн. з кожного.
В апеляційній скарзі, відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що нарахування позивачем заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , нічим не підтверджені.
Посилається на те, що суд першої інстанції був зобов`язаний зупинити провадження у справі до розгляду адміністративної справи № 826/8441/17 Окружним адміністративним судом міста Києва про визнання протиправним та скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 668 від 06.06.2017 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Розпорядження № 668 від 06.06.2017).
Вказує про те, що Розпорядження № 668 від 06.06.2017 втратило чинність згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 1317 від 25.07.2019, що не дає підстав для застосування з цієї дати встановленого ним тарифу на послуги.
Стверджує, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» в період з 01.03.2016 по 28.02.2019 порушено вимоги щодо формування тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Аргументує свої заперечення також і тим, що в 2019 році Держпродспоживслужбою було проведено перевірку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», якою встановлено порушення - нарахування мешканцям за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, без наявності затвердженого тарифу, включення в розрахунок тарифу площ, що не належать до будинку, некоректне застосування коефіцієнтів приведення прибудинкових територій, неосвоєння коштів по складовій тарифу «поточний ремонт».
Вказує, що оприлюднений позивачем текст договору в жодному пункті не містить ніяких цін та тарифів, в усіх пунктах договору, які повинні містити вартісні або кількісні показники є тільки пусте поле для заповнення.
Посилається також і на те, що з 01.07.2018 квитанції за послуги з вивезення сміття надходять окремим рядком для сплати саме на рахунок КП «Комунсервіс» за послуги з вивезення побутових відходів, тобто, на переконання відповідача, такі послуги не надавалися позивачем, проте коригування нарахування не відображено за весь позовний період, а різні суми та коригування не мають жодного пояснення щодо складових тарифу.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 30.03.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
21.04.2026 до Київського апеляційного суду від КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» від 30.01.2015 № 33, за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти комунальної власності територіальної громади м. Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, зокрема будинок АДРЕСА_1 .
КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» з травня 2015 року забезпечує надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 значаться зареєстрованими у зазначеній квартирі, про що свідчить відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА. Відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 .
При цьому, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема по частці кожен.
У зв`язку із несплатою коштів за утримання будинку та прибудинкової території, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), за період з 01.04.2017 по 28.02.2025 у мешканців квартири за адресою: АДРЕСА_1 утворилася заборгованість у розмірі 41496,65 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції відхилив посилання відповідачів на те, що тарифи, за якими здійснювалося нарахування буди визнані нечинними, з огляду на те, що справа № 826/8441/17 з вимогами про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та скасування розпорядження від 06.06.2017 № 668 перебуває у провадженні Київського окружного адміністративного суду та остаточне рішення у справі не ухвалено, а відповідачами не було подано суду доказів на спростування наявності у них заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території.
Водночас, судом першої інстанції здійснено коригування заборгованості, шляхом урахування до загального розміру заборгованості платежів за період з 1 квітня 2017 року по 1 травня 2017 року, та з 1 жовтня 2017 року по 1 листопада 2017 року, здійснивши, разом з цим, перерахунок 3% річних та інфляційних втрат.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Правовідносини між сторонами у спірний період були врегульовані, зокрема нормами ЖК України, ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Так, відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який набрав чинності 10 грудня 2017 року (далі - Закон № 2189-VIII).
За змістом розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV в попередній редакції визнається таким, що втратив чинність з дня введення в дію Закону № 2189-VIII (тобто з 01 травня 2019 року), крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом (тобто з 10 червня 2018 року).
Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;
послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;
управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
У відповідності до частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Таким чином, починаючи з 10 червня 2018 року на законодавчому рівні не передбачено такої послуги як утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, натомість визначено саме житлову послугу з управління багатоквартирним будинком, яка включає в себе зазначені вище послуги і визначається за згодою сторін.
Згідно з частиною другою статті 10 Закону № 2189-VIII вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.
Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.
Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 2189-VIII ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:
1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;
2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.
Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
На вимогу споживача надається інформація про фактичні витрати управителя відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.
На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність.
Згідно з частинами першою - третьою статті 11 Закону України «Про особливості здійсненням права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У частині четвертій статті 11 Закону України «Про особливості здійсненням права власності у багатоквартирному будинку» викладено істотні умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, а саме: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору.
Відповідно до частин першої, другої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
Позивач у якості пропозиції споживачам м. Києва укласти відповідний договір опублікувало в газеті «Хрещатик» № 99 (4695) від 14 липня 2015 року повідомлення про публічний договір (оферту) щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інформацію про те, що на підставі рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 змінено виконавців зазначених послуг, а саме Дарницький район м. Києва обслуговує КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва».
Відповідно до пункту 2.2 договору виконавець надає послуги відповідно до затвердженого (погодженого) розпорядженням органу самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг (Додаток № 1).
Нарахування відповідачам плати за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території здійснювалось позивачем відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2015 року № 442 та від 06 червня 2017 року № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».
З наданих відповідачем копій квитанцій убачається, що з 2015 року відповідачами здійснювалася оплата послуг по тарифу затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2015 року № 442.
За таких обставин, між позивачем та відповідачами склалися договірні відносини, з огляду на те, що позивачем надавалася відповідна послуга, а відповідачами такі послуги приймалися, у зв`язку із чим останній здійснювали оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі на те, що оприлюднений позивачем текст договору в жодному пункті не містить ніяких цін та тарифів, в усіх пунктах договору, які повинні містити вартісні або кількісні показники є тільки пусте поле для заповнення, а тому договір не може вважатися укладеним, з огляду на відсутність позначення тарифу у запропонованому договорі, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідачі відмовлялися від послуг, запропонованих КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва».
Разом з цим, слід звернути увагу на п. 2.3. договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в якому зазначено, що тариф встановлюється розпорядженням органу місцевого самоврядування.
Як вже зазначалося, нарахування відповідачам плати за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території здійснювалось позивачем відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2015 року № 442 та від 06 червня 2017 року № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».
Зазначені обставини відповідачем не спростовані, тобто відповідачі погоджувалися, що з 2015 року нарахування здійснювалися на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30 квітня 2015 року № 442, оскільки вносили плату за надання послуг.
В той же час, з 2017 року плата за надання послуг здійснювалася на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)».
Неспроможними є також і доводи відповідача у тій частині, що нарахування позивачем заборгованості за адресою: АДРЕСА_1 , нічим не підтверджені, оскільки такі твердження спростовуються зазначеними вище розрахунками заборгованості, які наявні в матеріалах справи, у яких зазначені відповідні тарифи на надання послуг у спірний період.
Щодо тарифу на надання послуг та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», апеляційний суд зазначає наступне.
Як убачається, станом на час опублікування повідомлення про публічний договір (оферту) діяв Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, утім 10 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
За змістом пункту 3-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2189-VIII встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцями таких послуг або з управителями, визначеними згідно із цим Законом, до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі щодо вивезення побутових відходів - за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
У разі якщо такими договорами передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.
З дати введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) до них забороняється та вважається нікчемною. Виконавець таких послуг або управитель має право достроково розірвати відповідний договір, попередивши про це споживачів не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.
У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про форму (зміну форми) управління багатоквартирним будинком договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені з виконавцем таких послуг або управителем, визначеним згідно із цим Законом до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуги з управління багатоквартирним будинком, втрачають чинність з дати, визначеної зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, або з дати початку виконання зобов`язань за договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним за правилами, визначеними цим Законом, але не раніше ніж через два місяці після направлення особою, уповноваженою на це зборами співвласників (загальними зборами об`єднання співвласників) багатоквартирного будинку, такому виконавцю, управителю письмового повідомлення про припинення договорів.
У такому разі виконавець або управитель не пізніше 30 днів з дати припинення договорів має здійснити остаточне нарахування плати за надані послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих відповідних послуг.
Як встановив суд першої інстанції, відповідачі, заперечуючи проти сплати щомісячного внеску за тарифами, не надають суду доказів того, що співвласниками будинку прийнято рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому законодавством чи що у будинку створено ОСББ та проведено збори, на яких прийнято відповідне рішення щодо здійснення управління будинком.
Таким чином, після введення з 10 червня 2018 року в дію положень Закону № 2189-VIII, відповідно до вимог частини третьої статті 4 цього Закону, тариф на послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (управління багатоквартирним будинком) не підлягає державному регулюванню та визначається виконавцями цих послуг за домовленістю із споживачами, тобто органи місцевого самоврядування не наділені повноваженнями щодо встановлення ціни на послугу з управління багатоквартирним будинком.
Дійсно, розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 668 від 06 червня 2017 року було визнано таким, що втратило чинність на підставі розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1317 від 25 липня 2019 року.
Проте, визнання розпорядження органу місцевого самоврядування № 668 від 06 червня 2017 року таким, що втратило чинність, не свідчить про неможливість застосування тарифів, які були введені цим розпорядженням, оскільки відповідачами не укладався договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за правилами, визначеними Законом України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги».
Отже, в межах спірного періоду позивач надавав послуги відповідачу не за тарифом, встановленим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668, а за ціною, яка склалася на день введення в дію Закону від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, тому нарахування за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території здійснювалося відповідно до умов публічного договору та у відповідності з нормами чинного законодавства. Скасування розпорядження від 06 червня 2017 року № 668 не вплинуло на права та обов`язки сторін за укладеним договором на утримання будинку та прибудинкової території, відповідно, не призвело до неправильного нарахування плати за надані позивачем та спожиті відповідачами послуги.
Зважаючи на те, що співвласниками багатоквартирного будинку, де знаходиться квартира відповідачів, не було прийнято рішення про організацію управління будинок, відтак послуги продовжували надаватися КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Разом з цим, з огляду на положення пункту 3-1 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2189-VIII, яким визначено, що зміна будь-яких умов договорів про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, додатків і кошторисів (цін/тарифів) заборонена та вважається нікчемною, а відтак позивач був позбавлений можливості вносити зміни до тарифів. 
Доцільно відзначити і те, що відповідачі у спірний період від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлялися, належних і допустимих доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, до суду не було надано.
Посилання апелянта у тій частині, що в 2019 році Держпродспоживслужбою було проведено перевірку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», якою встановлено порушення, у зв`язку із чим було видано припис, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки порушення були встановлені у зв`язку із скасуванням у судовому порядку розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668. Разом з цим, постановою Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 826/8441/17 скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.07.2018 та Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2018, якими було визнано протиправним та скасовано розпорядження виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 06 червня 2017 року № 668, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішення у даній справі не ухвалено.
Також, необґрунтованими є посилання ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції був зобов`язаний зупинити провадження у справі до розгляду адміністративної справи № 826/8441/17 Окружним адміністративним судом міста Києва про визнання протиправним та скасування розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 668 від 06.06.2017 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та внесення змін до деяких розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), з огляду на те, що суд першої інстанції мав достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної цивільної справи.
Посилання апелянта на те, що з 01.07.2018 послуги з вивезення сміття надаються КП «Комунсервіс», проте позивачем не проведені відповідні коригування нарахування, також не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки, як вбачається, позивач, за період з 01.07.2018 по 30.11.2019 виконав споживачам перерахунок за ненадані послуги, що відображено у розрахунку заборгованості. З 01.12.2019 позивачем здійснено перерозподіл зазначених витрат на інші складові вартості послуг.
Разом з цим, матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача зі скаргами чи складення актів-претензій щодо надання неякісної, неналежної послуги, як і доказів звернення відповідача до будь-яких інших органів, уповноважених на розгляд і вирішення питань, що є предметом спору у цій справі, зокрема щодо інформації про надання про складові вартості послуг.
З вищенаведеного вбачається, що доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваного рішення не ґрунтуються на вимогах закону, суперечать фактичним обставин справи, а отже не спростовують та не впливають на законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення.
Інші доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують обґрунтованість позовних вимог у даній справі.
Таким чином, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам позивача належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, та правильне по суті рішення.
При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Також слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 29 грудня 2025 року по справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова