Справа № 752/2338/26 
Провадження № 3/752/1785/26 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02.06.2026 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 04.01.2026 року о 02 годині 35 хвилин, керував транспортним засобом "Mercedes-Benz S 500", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №1 по вулиці Василя Касіяна в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме – хитка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 свою вину не визнав та показав суду про те, що він не керував транспортним засобом, а керувала його дівчина на ім`я ОСОБА_2 , після чого зупинили поліцейські та відбувся діалог, після чого на нього було складено протокол.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Бордусенко Б.С. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, посилаючись на те, що матеріали справи не містять доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, поліцейськими не було вжито дій для виявлення у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, а також не вжито заходів щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Заслухавши особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, захисника, вивчивши матеріали справи, надходжу до наступних висновків.
Так, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №558484 від 04.01.2026 року, зміст якого відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується рапортом інспектора УПП у місті Києві, відеозаписами із нагрудної камери № 471844.
Посилання ОСОБА_1 та його захисника на те, що він не керував транспортним засобом та матеріали справи не містять відповідних доказів, суд до уваги не приймає, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом, крім того поліцейським було повідомлено про ознаки алкогольного сп`яніння та необхіднсть проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. Також суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 не було відстороне від керування, оскільки на відеозаписі зафіксовано, що перебуваючи в салоні службового автомобіля ОСОБА_1 повідомив про те, що замкнув свій автомобіль, після чого поліцейські відвезли ОСОБА_1 та дівчину на службовому автомобілі.
Тобто, у розпорядження суду не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак, підстав для закриття провадження судом не встановлено.
Таким чином, суд надходить до висновку, що  ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, тобто учасником дорожнього руху, який зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, не виконав вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
На підставі викладеного надхожу до висновку про те, що ОСОБА_1 04.01.2026 року о 02 годині 35 хвилин, керував транспортним засобом "Mercedes-Benz S 500", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №1 по вулиці Василя Касіяна в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому, врахувавши дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, а саме те, що вказане правопорушення є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, а також тяжкість ймовірних наслідків, надходжу до висновку про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення ним правил дорожнього руху та застосування відносно нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, яке буде необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
На підставі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір", тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 283, 284 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати адміністративне стягнення – штраф в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Відповідно до ст. 307 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з моменту набрання нею законної сили.

Суддя          О.С.Первушина