"29" травня 2026 р. Справа № 363/1130/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 травня 2026 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Вишгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який притягається до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
01 лютого 2026 року о 16 год. 30 хв. на Київському водосховищі в с. Лютіж Вишгородського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 та всупереч п. 2.10є ПДР України, після ДТП за його участі, вживав алкоголь до проведення уповноваженою особою огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 130 КУпАП. 
Зазначені обставини підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №580846 від 01 лютого 2026 року, копією протоколу серії ЕПР1 №580854 від 01 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, схемою місця ДТП, результатом тесту з пристрою Драгер (1,45‰), направленням на огляд водія ТЗ з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП «Вишгородська ЦРЛ» від 01 лютого 2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 01 лютого 2026 року, листом Вишгородського РУ ГУНП в Київській області щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія, копією паспорта ОСОБА_1 з порталу «Дія», витягом з ІПНП та даними відеозапису. 
Суд призначав справу до розгляду неодноразово, зокрема 11 березня 2026 року, 07 квітня 2026 року, 04 травня 2026 року та 29 травня 2026 року, однак ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув та про причини своєї неявки суд не повідомив. Будь-яких пояснень і заперечень по справі суду не надав.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 1 ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розгляну справу за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 2.10.є ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП, вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що відомості викладені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.10є ПДР України є достовірними та підтверджені зазначеними вище доказами.
Отже, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч. 4 ст. 130 КУпАП.
При обранні стягнення суд ураховує конкретні обставини справи та дані про особу правопорушника. 
Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також з метою запобігання вчиненню нових правопорушень, необхідно застосувати щодо нього стягнення у межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.
На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 130, 283 і 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в: 
визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. на користь держави. 
Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови – не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення. 
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня її винесення. 
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Суддя