Справа № 304/101/26 Провадження № 2/304/535/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року	м. Перечин 	

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Гевці В.М.,
за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів, 

В С Т А Н О В И В: 

Представниця позивачки - адвокат Дубровська Олена Миколаївна звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 56 778,42 грн та пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 100 відсотків заборгованості в розмірі 56 778,42 грн.
Позовні вимоги мотивує тим, що 19 листопада 2011 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2022 року шлюб між сторонами розірвано. Цим же рішенням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином ОСОБА_4 , трирічного віку.
На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні у Костянтинівському відділі ДВС Краматорського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у межах виконавчого провадження № 73678170. Постановою державного виконавця від 16 квітня 2024 року виконавче провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 закону України «Про виконавче провадження». 
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Костянтинівським відділом державної виконавчої служби на адвокатський запит, станом на 11 грудня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання дружини становила 56 778,42 грн. Розрахунок заборгованості здійснено за період з 08 липня 2022 року по 11 грудня 2023 року. Станом на день звернення до суду з даним позовом вказана заборгованість є непогашеною.
Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Тому, враховуючи викладене, загальна сума неустойки (пені) з 08 липня 2022 року по 03 листопада 2023 року складає 56 778,42 грн.
У зв`язку з наведеним позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 56 778 грн 42 коп, а також заборгованість зі сплати аліментів у такому ж розмірі, яка станом на день подання позову добровільно відповідачем не погашена.
Ухвалою суду від 04 лютого 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Постановлено розгляд справи проводити з повідомленням викликом сторін.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилися, однак подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. 
Судом встановлено, що 19 листопада 2011 року між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого вони мають двох дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Довідкою, виданою Тур`є-Реметівською сільською радою Ужгородського району закарпатської області від 01 грудня 2025 року № 1029/03-10 підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживають як внутрішньо переміщені особи, за адресою: АДРЕСА_2 .
Також судом встановлено, що заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2022 року у справі № 304/1286/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 липня 2022 року і до досягнення сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
12 грудня 2022 року на підставі зазначеного рішення видано виконавчий лист, який перебував на виконанні на примусовому виконанні у Костянтинівському відділі ДВС Краматорського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у межах виконавчого провадження № 73678170. 
Постановою старшого державного виконавця Костянтинівського відділу ДВС у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 квітня 2024 року виконавче провадження закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 закону України «Про виконавче провадження». 
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим органом державної виконавчої служби, станом на 11 грудня 2023 року за період з 08 липня 2022 року по 11 грудня 2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на утримання дружини становить 56 778,42 грн, яка станом на момент звернення до суду не погашена.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач аліменти у встановленому судовим рішенням розмірі не сплачував, жодного платежу у визначений період не здійснював, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Зазначена заборгованість виникла з вини боржника, оскільки останній ухилявся від виконання судового рішення, при цьому обставин, які б об`єктивно унеможливлювали його виконання, судом не встановлено. Відповідачем не подано доказів на підтвердження відсутності вини у невиконанні рішення суду.
Разом з тим позивачкою на підставі розрахунку заборгованості, наданого Костянтинівським відділом державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, здійснено помісячний розрахунок пені, згідно з яким її розмір за період з липня 2022 року по грудень 2023 року становить 574 653,35 грн.
Водночас у позовній заяві позивачкою заявлено до стягнення пеню у розмірі 56 778,42 грн, тобто у межах 100% суми заборгованості.
Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання -сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670 сво 19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Так, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначені СК України.
Права та обов`язки подружжя по утриманню унормовані в главі 9 СК України.
Відповідно до частини другої та четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (частина перша статті 80 СК України).
Згідно з абзацом першим частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі №661/905/19 (провадження №61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до Відповідача відповідальності, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України.
З урахуванням установлених судом обставин, наявності заборгованості та вини відповідача у її виникненні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення неустойки (пені) є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявленого розміру.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати аліментів суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, обов`язок відповідача зі сплати аліментів на утримання позивачки визначений заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2022 року, яке набрало законної сили та підлягає обов`язковому виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».
Нарахування та облік заборгованості зі сплати аліментів є складовою виконавчого провадження та здійснюється органом державної виконавчої служби в межах примусового виконання судового рішення.
Закриття виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строку, на який були присуджені аліменти, не припиняє існування заборгованості, що виникла під час виконання рішення суду. Така заборгованість підлягає стягненню в порядку виконання вже ухваленого рішення суду та не потребує повторного судового підтвердження.
Сам факт наявності заборгованості не породжує нового самостійного цивільного права вимоги, оскільки право позивачки вже підтверджене рішенням суду від 03 листопада 2022 року.
У разі необхідності стягувач не позбавлений права звернутися до органу державної виконавчої служби із виконавчим листом та документами, що підтверджують розмір заборгованості, для вжиття заходів щодо її примусового стягнення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Суд також враховує принцип правової визначеності (res judicata), який є складовою права на справедливий суд. У рішенні у справі «Brumгrescu v. Romania» Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до остаточності судових рішень. Після набрання рішенням суду законної сили встановлене ним право не потребує повторного судового підтвердження шляхом ухвалення нового рішення між тими самими сторонами щодо того самого обов`язку. Оскільки обов`язок відповідача зі сплати аліментів уже встановлений рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 03 листопада 2022 року, а розмір заборгованості визначений у межах виконавчого провадження, повторне стягнення цієї ж суми за окремим позовом суперечило б принципу правової визначеності та фактично призвело б до дублювання виконавчих документів.
У зв`язку з викладеним, у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити.
Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, то з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених вимог в сумі 665,60 грн на користь держави.
З огляду на наведене та керуючись ст. ст. 12, 75, 80, 84, 180, 181, 182, 196 СК України, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,   

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів та пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 56 778 (п`ятдесят шість тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 42 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_3 . 
Представник позивача: адвокат Дубровська Олена Миколаївна, РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_5 .

  	Головуюча:	Гевці В. М.