ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року	справа № 380/20524/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради до ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити дії.
Суть справи.
До Львівського окружного адміністративного суду звернувся Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (далі – позивач, Офіс культурної спадщини) з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач), в якому просить:
- зобов`язати власника квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , відновити частину пам`ятки архітектури, а саме: Демонтувати металопластикові віконні заповнення і балконний блок та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних у квартирі АДРЕСА_1 за рахунок коштів ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 17.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.
В обґрунтування позовних вимог значено, що житловий будинок 1911 року за адресою АДРЕСА_2 , є пам`яткою архітектури місцевого значення за №4685-Лв, яка внесена на підставі рішення виконкому Львівської обласної ради народних депутатів від 17.07.1990 №227 та наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 18.01.2021 року № 14 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України». Відповідач самовільно здійснив заміну віконних заповнень та балконного блоку з дерев`яних на металопластикові, які розташовані на головному фасаді будівлі в будинку АДРЕСА_2 культурної спадщини виніс приписи про демонтаж металопластикових віконних заповнень та балконного блоку та встановлення на їх місце дерев`яних за зразком оригінальних, монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір узгодити з Офісом охорони культурної спадщини. Однак відповідач припису не виконав, у зв`язку із чим позивачем складено акт візуального обстеження будинку на АДРЕСА_2 , в якому відображено недотримання вимог статей 24, 27, Закону України «Про охорону культурної спадщини».
Відповідач відзиву на позов у встановлений строк не подала.
Копію ухвали надіслано на адресу відповідача, проте на адресу суду повернутий неврученим конверт. Згідно з трекінгу поштового відправлення №R067097915447 конверт повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання.
Відповідач належно повідомлений про розгляд справи відзиву на позов у встановлений строк не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 6 статті 162 КАС України).
Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, – через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (частина 2 статті 262 КАС України).
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів,
в с т а н о в и в :
На підставі наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 18.01.2021 №14 «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» та рішення виконкому Львівської обласної ради народних депутатів №227 від 17.07.1990 житловий будинок 1911 року, за адресою: АДРЕСА_2 внесено до переліку пам`яток архітектури місцевого значення.
На адресу Офісу охорони культурної спадщини 22.05.2025 надійшло звернення від Франківської районної адміністрації №4-35-27828, відповідно до якого на Гарячу лінію міста Львова надійшло звернення мешканця міста Львова ОСОБА_2 щодо перевірки правомірності заміни автентичних дерев`яних вікон на пластикові в будинку АДРЕСА_2 .
Відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_3 належать на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину №283, виданого 18.03.2025.
Позивач листом від 30.05.2025 запропонував відповідачу прибути у найкоротший термін до Офісу охорони культурної спадщини, з метою з`ясування всіх обставин щодо проведення в квартирі АДРЕСА_1 самовільної заміни віконних заповнень та балконного блоку з дерев`яних на металопластикові, які розташовані на головному фасаді будівлі.
Проте ОСОБА_1 до Офісу охорони культурної спадщини не з`явилася, жодних пояснень щодо виконаних будівельних робіт не надала.
Офісу охорони культурної спадщини виніс 04.08.2025 припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини, відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_1 , що внесений в перелік пам`яток місцевого значення на підставі рішення виконкому Львівської обласної ради №227 від 17.07.1990 та наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 18.01.2021 №14, охоронний №4685-Лв, замінено віконні заповнення та балконний блок з дерев`яних на металопластикові всупереч історичному вигляду без отримання письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, що є порушенням частин 1, 2 статті 24, частини 1 статті 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Вказано власнику квартири в термін до 05.09.2025 демонтувати металопластикові віконні заповнення і балконний блок та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних. Технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір узгодити з офісом охорони культурної спадщини.
Згідно з актом візуального обстеження від 08.09.2025 за адресою м. Львів, вул. Котляревського І, 9 встановлено, що вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини від 04.08.2025 не виконано.
З метою захисту об`єкта культурної спадщини, не усуненням порушень законодавства про охорону культурної спадщини, позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача про відновлення пам`ятки архітектури.
Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права.
Завданням адміністративного судочинства України відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом.
Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі – Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частиною 3 статті 24 Закону №280/97-ВР передбачено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Згідно з частиною частини 1 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 № 1805-III (далі – Закон №1805-III) державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (частина 3 статті 3 Закону №1805-III).
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону №1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; здійснення інших повноважень відповідно до закону.
Частиною 1 статті 17 Закону №1805-III встановлено, що пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом.
Згідно з частиною 1 статті 22 Закону №1805-III пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 24 Закону №1805-III власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Статтею 27 Закону №1805-ІІІ передбачено, що у разі, коли пам`ятці загрожує небезпека пошкодження, руйнування чи знищення, власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, зобов`язані привести цю пам`ятку до належного стану (змінити вид або спосіб її використання, провести роботи з її консервації, реставрації, реабілітації, музеєфікації, ремонту та пристосування). Якщо власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, самостійно не здійснюють заходів, передбачених у частині першій цієї статті, то відповідний орган охорони культурної спадщини може зобов`язати їх здійснити ці заходи, видавши відповідне розпорядження. У разі, коли власник або уповноважений ним орган, особа, яка набула права володіння, користування чи управління, не в змозі виконати розпорядження органу охорони культурної спадщини щодо охорони пам`ятки, орган охорони культурної спадщини може вжити необхідних заходів самостійно (повністю або частково), профінансувавши їх за рахунок спеціальних коштів на фінансування охорони культурної спадщини.
Відповідно до статті 29 Закону №1805-III на фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам`ятки (створює загрозу знищення, руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки), покладається обов`язок вжити заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам`ятки в належному стані за власні кошти.
Згідно з частиною 3 статті 47 Закону №1805-III юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити пам`ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.
Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном; статтею 319 цього ж Кодексу - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частина 5 статті 319 ЦК України визначає, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
При цьому, в силу частини 2 статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.
Згідно з частиною 2 статті 139 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 28.01.2025 №52 затверджено Положення про офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради, відповідно до якого рішення виконавчого комітету від 29.03.2024 №483 «Про затвердження Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури» визнано таким, що втратило чинність.
Згідно з пунктом 1.1 зазначеного Положення Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (надалі – офіс) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 04.02.2021 №32 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Основними завданнями Офісу є: забезпечення виконання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території Львівської міської територіальної громади; виконання функції замовника, укладення з цією метою договорів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини, інших будівельних робіт у межах історичного ареалу м. Львова та заходів щодо охорони культурної спадщини; надання висновку щодо відповідних програм та проєктів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт в історичному ареалі м. Львова; інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження пам`яток, що знаходяться на території Львівської міської територіальної громади; організація та проведення заходів, спрямованих на популяризацію та залучення мешканців Львівської міської територіальної громади до практик охорони, збереження, управління та використання культурної спадщини; участь в організації підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників у сфері охорони культурної спадщини; організація та координація робіт щодо виявлення, паспортизації, ведення обліку та інвентаризації пам`яток культурної спадщини.
Отже, спеціально уповноваженим органом культурної спадщини, що здійснює управління у сфері охорони культурної спадщини є Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради.
Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Із доказів у справі суд встановив, що на Гарячу лінію міста Львова надійшло звернення мешканця міста Львова щодо перевірки правомірності заміни автентичних дерев`яних вікон на пластикові в будинку АДРЕСА_2 , про Франківська районна адміністрація повідомила 22.05.2025 Офіс охорони культурної спадщини.
Офіс охорони культурної спадщини встановив, що в квартирі АДРЕСА_1 , що внесений в перелік пам`яток місцевого значення на підставі рішення виконкому Львівської обласної ради №227 від 17.07.1990 та наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 18.01.2021 №14, охоронний №4685-Лв, замінено віконні заповнення та балконний блок з дерев`яних на металопластикові всупереч історичному вигляду без отримання письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.
Відповідачу запропоновано прибути до Офісу охорони культурної спадщини, з метою з`ясування всіх обставин щодо проведення самовільної заміни віконних заповнень та балконного блоку з дерев`яних на металопластикові, які розташовані на головному фасаді будівлі.
Проте ОСОБА_1 до Офісу охорони культурної спадщини не з`явилася, жодних пояснень щодо виконаних будівельних робіт не надала.
Офісу охорони культурної спадщини виніс 04.08.2025 припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини, відповідно до якого власника квартири АДРЕСА_1 зобов`язано в термін до 05.09.2025 демонтувати металопластикові віконні заповнення і балконний блок та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних, а також узгодити з офісом охорони культурної спадщини технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір.
Згідно з актом візуального обстеження від 08.09.2025 за адресою АДРЕСА_2 встановлено, що вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини від 04.08.2025 не виконано.
Отже, відповідач, замінюючи віконні заповнення та балконний блок з дерев`яних на металопластикові за адресою АДРЕСА_4 , порушила вимоги Закону №1805-III.
При цьому, доказів виконання вимог припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини відповідач до суду не надала.
Крім того, суд зауважує, що станом на день розгляду справи відповідач не подала до суду жодних заперечень щодо позову, пояснень чи доказів, які б спростовували встановлені обставини.
Докази оскарження вказаного припису також у справі відсутні.
З огляд на викладене суд висновує, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог. Тому, позов слід задовольнити повністю.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.
Керуючись статтями 2, 8-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 293, 295 КАС України, суд,
в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити повністю.
2. Зобов`язати ОСОБА_1  відновити частину пам`ятки архітектури, а саме: демонтувати металопластикові віконні заповнення і балконний блок та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних у квартирі АДРЕСА_1 за рахунок власних коштів.
3. Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач: Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (79008, вул. Валова, 20, м. Львів; ЄДРПОУ 26256659).
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

  Суддя	  Кравців Олег Романович