Номер провадження: 22-ц/813/5161/26 
Справа № 916/754/24
Головуючий у першій інстанції Литвинюк А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Сєвєрової Є.С. (суддя – доповідач), 
Вадовської Л.М. Таварткіладзе О.М.,
учасники справи: 
позивач – Громадська організація «Товариство «Восток»,
відповідачі – Южненська міська рада Одеського району Одеської області, Приватне підприємство «Південьпарксервіс»,
розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом Громадської організації «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, Приватного підприємства «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди у розмірі 5550000 грн, за апеляційною скаргою Громадської організації «Товариство «Восток» на ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року, постановлену у складі судді Литвинюк А.В., про повернення позовної заяви,

встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2024 року ГО «Товариство «Восток» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просило суд стягнути з УДКС України в Одеській області з рахунку Южненської міської ради кошти в сумі 5 550 000 грн. на користь ГО «Товариство «Восток», в якості компенсації за завдану шкоду. 
З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило стягнути на їх користь з Южненської міської ради Одеського району Одеської області кошти в сумі 1 500 000 грн., стягнути з ПП «Південьпарксервіс» кошти в сумі 4 000 000 грн..

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року заяву керівника Громадської організації «Товариство «ВОСТОК», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення. Позовну заяву Громадської організації «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, Приватного підприємства «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди у розмірі 5550000 грн повернуто позивачу. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, щостаном на 15.01.2026 року позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 10.11.2025 року, докази сплати судового збору не надано. ГО «Товариство «Восток» не надано доказів наявності у 1100 осіб ( в інтересах яких подано цей позов та які можуть отримати статус позивачів у цій справі) встановлених законом підстав для звільнення від сплати судового збору за подання позову до суду, відтак приписи ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин, оскільки позов подано саме юридичною особою ГО «Товариство «Восток», а не учасниками громадської організації, як споживачами певних послуг.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ГО «Товариство «Восток» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року скасувати, справу направити для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального законодавства. 
Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано постанови Верховного Суду від 20.12.2024 у справі №916/437/24 та від 25.04.2024 у справі №910/17395/23. Висновки викладені в ухвалі суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи. 
Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи не надходив.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6. 9, 10, 14, 19, 37 – 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви позивачеві, розгляд апеляційної скарги згідно зі ст. 369 ЦПК України здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Встановлені судом апеляційної інстанцій та неоспорені обставини по справі. 

26.02.2024 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ГО «Товариство «Восток» до Южненської міської ради Одеського району Одеської області про стягнення грошових коштів у розмірі 5550000 грн у якості компенсації за завдану органом державної влади (місцевого самоврядування) шкоду.
Ухвалою суду від 11.03.2024 позовну заяву ГО «Товариство «Восток» залишено без руху.
Ухвалою від 18.03.2024 позовну заяву та додані до неї документи повернуто ГО «Товариство «Восток».
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.04.2024 скасовано ухвалу від 18.03.2024, матеріали справи передано на розгляд зі стадії відкриття провадження у справі.
Ухвалою від 14.05.2024 судом відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 12.06.2024 судом за клопотанням позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача Приватне підприємство «Південьпарксервіс».
17.06.2024 до суду від ГО «Товариство «Восток» надійшла заява про уточнення позовних вимог.
Ухвалою суду від 25.09.2024 позовну заяву ГО «Товариство «Восток» залишено без руху.
Ухвалою від 09.10.2024 позовну заяву ГО «Товариство «Восток» до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, ПП «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, у розмірі 5550000 грн. залишено без розгляду.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024 відмовлено ГО «Товариство «Восток» у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу від 09.10.2024, апеляційну скаргу повернуто без розгляду.
Постановою Верховного Суду від 14.01.2025 скасовано ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2024, справу №916/754/24 передано до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Верховний суд зазначив, що у цьому випадку є підстави дійти висновку, що Товариство, будучи громадською організацію, звертаючись з позовом до відповідачів, зокрема, до Підприємства, про відшкодування шкоди, реалізовує передбачені його статутними завданнями представницькі функції щодо захисту прав фізичних осіб - членів цієї організації, які, на думку позивача, в особі керівника Товариства, порушив відповідач. Втім, судом апеляційної інстанції при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства та при постановленні оскаржуваної ухвали залишено без уваги доводи позивача та не досліджено правову природу цього спору, в тому числі в аспекті предметної та суб`єктної юрисдикції.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 апеляційну скаргу ГО «Товариство «Восток» задоволено, ухвалу від 09.10.2024 у даній справі скасовано, справу направлено до Господарського суду Одеської області для продовження розгляду.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду від 09.10.2024 колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановлено наступне:
- Громадська організація «Товариство «Восток» звернулася до господарського суду з позовом з метою захисту прав фізичних осіб - власників гаражів на користування земельною ділянкою, на якій розташоване гаражне товариство, та відшкодування завданої шкоди.
- Як вбачається з пункту 1.3. Статуту Громадської організації «Товариство «Восток», затвердженого протоколом №1 від 06.02.2020 (далі - Статут) та розміщеного у відкритому доступі на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Громадська організація «Товариство «Восток» є неприбутковою організацією. Доходи (прибутки) неприбуткової організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання такої неприбуткової організації, реалізації мети (цілей, завдань) та напрямів діяльності, визначених її установчими документами.
- У пункті 3.1. Статуту встановлено, що Громадська організація «Товариство «Восток» створена з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб його членів на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю, поділу між ними витрат та можливих ризиків.
- Згідно з пунктом 10.4. Статуту Громадської організації «Товариство «Восток», у всіх державних органах виконавчої влади та установах, у судових органах всіх рівнів, органах прокуратури, у будь-яких інших державних та недержавних установах та організаціях з усіма правами, які надані Законом України позивачу, відповідачу, третій особі, представляє голова правління.
- Отже, позивач у статусі громадської організації у цій справі захищає не власні інтереси юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб членів Громадської організації «Товариство «Восток» та представляє їхні інтереси в суді, керуючись приписами Закону України «Про громадські об`єднання» та статутними завданнями такої організації.
- Таким чином, громадська організація, звертаючись з позовом до відповідачів, зокрема, Приватного підприємства «Південьпарксервіс», про відшкодування збитків, реалізувала передбачені її статутними завданнями представницькі функції щодо захисту прав фізичних осіб - членів такої організації, які, на думку позивача в особі керівника Громадської організації «Товариство «Восток», порушив відповідач.
- Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.01.2025 у цій справі №916/754/24. Відповідно до ч.1 ст.316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.
- Наведене також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2024 у справі №910/17395/23, у якій Верховний Суд встановив обставини стосовно того, що позивач Громадська організація «Товариство «Восток» у статусі громадської організації захищає не власні інтереси як юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб - членів Громадської організації "Восток".
- Згідно зі статтею 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
- Колегія суддів виходить з того, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово наводила критерії розмежування судової юрисдикції.
- Такими критеріями є передбачені законом умови, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, як-то: суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка у законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ (висновок, зокрема, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №127/21764/17).
- Законом України «Про захист прав споживачів» регулюються відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлені права споживачів, а також визначений механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
- Зі змісту позовних вимог у цій справі вбачається, що між ПП «Південьпарксервіс» та учасником ГО «Товариство «Восток» укладено договори про надання місця під установку гаража і надання послуг на території ПП «Південьпарксервіс» автостоянки «Южна-1», за умовами пункту 1.1. якого підприємство надає у користування, а учасник приймає у користування місце, розмір якого складає 24 кв.м, що розташоване на автостоянці «Южна-1», для цільового призначення, обумовленого договором. Згідно з пунктом 2.1. вказаного договору, підприємство зобов`язується забезпечувати виконання: ремонтних робіт майна, окрім встановлених гаражів; забезпечення електроенергією відповідно до договору про споживання електроенергії та спільне використання електричних мереж; утримання території; прибирання та вивіз сміття; охорони автостоянки.
- 26.10.2020 Одеська обласна державна адміністрація, від імені якої на підставі розпорядження Одеської обласної державної адміністрації № 290/А-2016 від 16.05.2016 діяла Лиманська районна державна адміністрація в особі голови, та ПП «Південьпарксервіс» уклали договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер: 5122785800:01:001:0435, площею 12 га із земель промисловості, транспорту, зв`язку та енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства (вид використання: для будівництва автогаражів), що розташована на території Сичавської сільської ради Лиманського району Одеської області на 49 років з моменту державної реєстрації права оренди. Позивач Громадська організація «Товариство «Восток» вважає цей договір незаконним та таким, що спричинив шкоду фізичним особам - власникам гаражів, в інтересах яких і було заявлено позов у цій справі.
- Як вбачається з наведеного, ГО «Товариство «Восток» в особі його учасників та ПП «Південьпарксервіс» не пов`язані господарськими правовідносинами у розумінні статті 3 Господарського кодексу України, а учасники ГО «Товариство «Восток» є фактично споживачами послуг, що надає ПП «Південьпарксервіс» за договором.
- Отже, при вирішенні питання щодо позовної заяви ГО «Товариство «Восток» в частині заявлених позовних вимог до ПП «Південьпарксервіс», місцевий господарський суд не дослідив правової природи цього спору, а саме предметної та суб`єктної юрисдикції.
- Наведене також узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові від 25.04.2024 у справі №910/17395/23, у яких Верховний Суд вказав, що позивач як громадська організація, представляючи інтереси своїх членів ГО «Товариство «Восток» - фізичних осіб, помилково визначив належність цього спору до господарської юрисдикції з посиланням на відповідність його суб`єктного складу вимогам статті 4 Господарського процесуального кодексу України.
- Таким чином, без вирішення питання щодо предметної та суб`єктної юрисдикції цього спору відповідно до глави 2 §1 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, статті 20 Господарського процесуального кодексу України, висновок суду першої інстанції про покладення на ГО «Товариство «Восток» обов`язку сплати судового збору при зверненні до суду за захистом своїх прав є передчасним.
Отже, Верховним Судом та Південно-західним апеляційним господарським судом визначено, що при вирішенні питання щодо розгляду судом цієї справи першочергово постає питання юрисдикції даного спору.
21.03.2025 від ГО «Товариство «Восток» надійшла заява про остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників процесу, заява про забезпечення позову, заява про витребування доказів, а також заява про огляд доказів за їх місцезнаходженням.
Ухвалою від 28.04.2024 справу №916/754/24 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 14.05.2025.
01.07.2025 від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до завершення розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №916/437/24.
Ухвалою від 16.07.2025 задоволено заяву Громадської організації «Товариство «Восток» про зупинення провадження у справі; зупинено провадження у справі №916/754/24 до закінчення перегляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №916/437/24 та оприлюднення повного тексту постанови.
Ухвалою від 08.09.2025 поновлено провадження у справі.
Ухвалою від 09.10.2025 провадження у справі №916/754/24 закрито, роз`яснено ГО Товариство «Восток», що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою від 21.10.2025 задоволено клопотання ГО «Товариство «Восток» та передано матеріали зазначеної справи за встановленою юрисдикцією до Доброславського районного суду Одеської області.
Ухвалою від 10.11.2025 прийнято до свого провадження матеріали позовної заяви ГО «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович О.В. до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, ПП «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди у розмірі 5550000 грн.
Клопотання ГО «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович О.В. про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення.
Матеріали зазначеної позовної заяви залишено без руху і надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання позивачем ухвали. 
Крім того, позивачу було роз`яснені наслідки невиконання вимог суду, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута йому.
Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 10.11.2025 була доставлена на електронну адресу позивача 25.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
25.12.2025 через систему «Електронний суд» керівник ГО «Товариство «ВОСТОК», ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 10.11.2025 звернувся до суду з заявою про усунення недоліків, в якій просить суд звільнити ГО «Товариство «ВОСТОК» від сплати судового збору з посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 24, 25 ЗУ «Про об`єднання громадян» та прийняти до розгляду позовну заяву.
В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору посилається на те, що позивач у статусі громадської організації захищає не власні інтереси як юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб – членів ГО «Товариство «ВОСТОК» та представляє їхні інтереси в суді на підставі положень Закону України «Про громадські об`єднання» та відповідно до статутних завдань такої організації, а тому відповідно до приписів ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає звільненню від сплати судового збору.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року заяву керівника Громадської організації «Товариство «ВОСТОК», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення. Позовну заяву Громадської організації «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, Приватного підприємства «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди у розмірі 5550000 грн повернуто позивачу.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів частково погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви, але мотиви висновку підлягають зміні. 

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не було враховано постанови Верховного Суду від 20.12.2024 у справі №916/437/24 та від 25.04.2024 у справі №910/17395/23.
Апеляційний суд звертає увагу, що у вищезазначених постановах Верховним судом було надано оцінку щодо юрисдикції спору. 
Отже, касаційним судом лише було надано висновок щодо виду судочинства в порядку, якого має розглядатись вказаний спір, а не щодо доцільності звільнення від сплати судового збору ГО. 
Верховним Судом у вказаних справах не вирішувалось питання щодо застосування ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», за якими споживачі звільняються від сплати судового збору.
Згідно з положеннями ст.ст. 185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.
Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Як встановлено матеріалами справи, ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 10.11.2025 прийнято до свого провадження матеріали позовної заяви ГО «Товариство «Восток». Клопотання ГО «Товариство «Восток» про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення. Матеріали зазначеної позовної заяви залишено без руху і надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання позивачем ухвали.
Залишаючи без руху позовну заяву, судом було визначено, що в порушення вимог п.2. ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не вказано ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін - 1100 фізичних осіб, в інтересах яких подано цей позов; поштовий індекс; а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти. Не вказано у позовній заяві і обставин, якими ГО «Товариство «Восток» обґрунтовує свою діяльність та підстави звернення стосовно кожного із 1100 громадян (окремо по кожному з них) з вимогами про визнання права на земельну ділянку; доказів перебування цих 1100 громадян у складі членів (учасників) ГО «Товариство «Восток» в інтересах яких подано позов; доказів наявності у цих осіб на праві власності (чи іншому законному праві) будинків, гаражів чи інших приміщень, що потребують судового захисту та відновлення порушеного права, як власників вказаних приміщень. Окрім того, в порушення вимог ст.177 ЦПК України до позовної заяви не додано жодних доказів, що підтверджують направлення 1100 громадянам (в інтересах яких подано позов) копій позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення.
При цьому, представник позивача в позові посилається на те, що між ПП "Південьпарксервіс" та учасниками ГО "Товариство "Восток" укладено договори про надання місця під установку гаража і надання послуг на території ПП "Південьпарксервіс" автостоянки "Южна-1", за умовами пункту 1.1. якого підприємство надає у користування, а учасник приймає у користування місце, розмір якого складає 24 кв.м, що розташоване на автостоянці "Южна-1", для цільового призначення, обумовленого договором. Згідно з пунктом 2.1. вказаного договору, підприємство зобов`язується забезпечувати виконання: ремонтних робіт майна, окрім встановлених гаражів; забезпечення електроенергією відповідно до договору про споживання електроенергії та спільне використання електричних мереж; утримання території; прибирання та вивіз сміття; охорони автостоянки. У зв`язку з чим, суд вважав, що учасники ГО "Товариство "Восток" є фактично споживачами послуг, що надає ПП "Південьпарксервіс" за договором, проте зазначених договорів не додано до позовної заяви. В додатках до позовної заяви міститься лише договір про надання місця під установку гаражу і надання послуг на території ПП "Південьпарксервіс" від 12.03.2015, укладений з ОСОБА_2 , при цьому його статус, як учасника справи не визначено, відомості щодо його членства в ГО "Товариство "Восток" відсутні, що, на думку суду, підлягає виправленню. Крім іншого, до позовної заяви додано розрахунок завданої ГО "Товариство "Восток" шкоди, в якому керівник ГО "Товариство "Восток", ОСОБА_1 виходить із кількості членів (гаражів) ГО "Товариство "Восток", яка складає 1100 осіб та суми, котра збирається з кожного учасника ГО "Товариство "Восток" в місяць – 250 грн, кількість місяців – 20 (з11.06.2022 року по 11.02.2024 року), відтак оцінює завдану шкоду у розмірі 5500000 грн (1000 х 250 х 20). Проте матеріали позовної заяви на підтвердження обставин позову не містить відомостей щодо гаражного товариства автостоянка «Южна-1» на спірній земельній ділянці, не містить відомостей щодо перебування у власності членів громадської організації чи на іншій правовій підставі гаражів, не містить відомостей щодо членства зазначених осіб в громадській організації, що чинить перешкоди у визначенні завданої шкоди та вирішенню питання щодо її відшкодування. Також судом було зазначено, що позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду з вказаним позовом, та відсутні підстави для застосування ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Ухвала суду про залишення позовної заяви без руху від 10.11.2025 була доставлена на електронну адресу позивача 25.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. 
25.12.2025 через систему «Електронний суд» керівник ГО «Товариство «Восток», ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 10.11.2025 звернувся до суду з заявою про усунення недоліків, в якій просить суд звільнити ГО «Товариство «Восток» від сплати судового збору з посиланням на ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 24,25 ЗУ «Про об`єднання громадян» та прийняти до розгляду позовну заяву.
В обґрунтування заяви про звільнення від сплати судового збору посилається на те, що позивач у статусі громадської організації захищає не власні інтереси як юридичної особи, а фактично діє в інтересах фізичних осіб – членів ГО «Товариство «Восток» та представляє їхні інтереси в суді на підставі положень Закону України «Про громадські об`єднання» та відповідно до статутних завдань такої організації, а тому відповідно до приписів ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» підлягає звільненню від сплати судового збору.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року заяву керівника Громадської організації «Товариство «ВОСТОК», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви залишено без задоволення. Позовну заяву Громадської організації «Товариство «Восток», в інтересах якої діє керівник Абрамович Олексій Володимирович до Южненської міської ради Одеського району Одеської області, Приватного підприємства «Південьпарксервіс» про відшкодування шкоди у розмірі 5550000 грн повернуто позивачу. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не було усунуто недоліки позовної заяви визначені в ухвалі суду від 10.11.2025.
Відповідно до приписів ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до місцевого суду позову майнового характеру юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Апелянт посилається на те, що на позивача розповсюджується дія ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», але зазначені обставини мають бути підтверджені про що зазначив суд першої інстанції в своїй ухвалі. 
Спірні правовідносини між сторонами у справі, що розглядається, фактично виникли на підставі укладених договорів про надання місця під установку гаража і надання послуг на території ПП «Південьпарксервіс» між ПП «Південьпарксервіс» та учасниками ГО «Товариство «Восток».
Згідно, ЗУ «Про захист прав споживачів» регулюються відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлені права споживачів, а також визначений механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» виконавцем є суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробником є суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар; продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.
У частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
ГО «Товариство «Восток» не є фізичною особою, а тому правові підстави для звільнення від сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживачів» підлягають перевірці та мають бути підтверджені.
Залишаючи заяву без руху, суд першої інстанції вірно зазначив, що в порушення вимог п.2. ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не вказано ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін - 1100 фізичних осіб, в інтересах яких подано цей позов; поштовий індекс; а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; не вказано у позовній заяві і обставин, якими ГО «Товариство «Восток» обґрунтовує свою діяльність та підстави звернення стосовно кожного із 1100 громадян (окремо по кожному з них) з вимогами про визнання права на земельну ділянку; доказів перебування цих 1100 громадян у складі членів (учасників) ГО «Товариство «Восток» в інтересах яких подано позов; доказів наявності у цих осіб на праві власності (чи іншому законному праві) будинків, гаражів чи інших приміщень, що потребують судового захисту та відновлення порушеного права, як власників вказаних приміщень; не додано жодних доказів, що підтверджують направлення 1100 громадянам (в інтересах яких подано позов) копій позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення; не додано договорів про виконання робіт на які є посилання в позовній заяві; заява не містить відомостей щодо гаражного товариства автостоянка «Южна-1» на спірній земельній ділянці, не містить відомостей щодо перебування у власності членів громадської організації чи на іншій правовій підставі гаражів, не містить відомостей щодо членства зазначених осіб в громадській організації, що чинить перешкоди у визначенні завданої шкоди та вирішенню питання щодо її відшкодування.
Не зазначення цих відомостей є підставою для залишення позову без руху та їх не усунення має наслідком його повернення, таким чином, матеріалами справи, які надійшли до апеляційного суду, не спростовується висновок суду, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України.
Разом із тим без надання зазначених відомостей безумовний висновок суду про те, що на виниклі відносини не розповсюджуються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» є передчасним, а тому в цій частині ухвала суду підлягає зміні шляхом виключення висновку про відсутність підстав для застосування вимог закону в частині пільг щодо судового збору.
Водночас оскільки позивачем не було виконано вимоги ухвали Доброславського районного суду Одеської області від 10.11.2025 в частині зазначення необхідних відомостей, то вказані обставини стали підставою для повернення позову заявникові. 
Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві у випадку, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на те, що останній не позбавлений права повторного звернення із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення вказаної заяви.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права судом першої інстанції, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ГО «Товариство «Восток» є частково доведеними, а тому вона підлягає частковому задоволенню.
За правилами, передбаченими пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що часткова зміна мотивів не спростовує правильного по суті висновку про повернення позовної заяви, підстави для скасування ухали суду відсутні.

Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку. 
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу Громадської організації «Восток» задовольнити частково.
Ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 15 січня 2026 року змінити шляхом викладення мотивувальної частини в редакції цієї постанови, в решті залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: Є.С. Сєвєрова 

Судді: Л.М. Вадовська

О.М. Таварткіладзе