Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2026  	Справа №607/26285/25 Провадження №2/607/1140/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Герчаківської О. Я.,
за участі секретаря судового засідання Баб`як Н. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» (далі – ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ», позивач) звернулося в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини про те, що 11 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4062.
Відповідно до п. 1.1. Договору позики Позикодавець зобов`язувався надати Позичальнику грошові кошти у сумі 20 000,00 грн (далі за текстом - Позика) для задоволення особистих потреб на умовах строковості, зворотності та платності. Загальний розмір кредиту за Договором позики складав 21 700,0 грн, з урахуванням суми, зазначеної в п. 3.3. Договору позики (плата за оформлення договору позики, яка складає 8,5 % від розміру Позики, зазначеної у п. 1.1.). 
Позика надається шляхом перерахування Позикодавцем грошових коштів у національній валюті України – гривня, на поточний рахунок (платіжна карта «VISA» та «MASTERCARD») відкритий на ім`я Позичальника в банківській установі на території України (за виключенням поточних рахунків для виплат по заробітній платі або пенсії, інших соціальних виплат), наданий та особисто зазначений Позичальником у Договорі (п. 1.2 Договору).
Строк кредитування визначений п. 3.1. Договору позики та становить 30 календарних місяців з моменту (дати) зарахування суми Позики на рахунок Позичальника, зазначений у п. 1.3. Договору. 
Відповідно до пунктів 3.6 – 3.9 Договору, плата за користування кредитом складається з: фіксованого проценту від загальної суми Позики за кожен день користування Позикою та складає 0,23 % від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою; комісії за управління (обслуговування) Позикою та складає 0,1 % від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування Позикою. Плата за користування позикою включається до щомісячного платежу. 
Згідно умов Договору погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами, розмір яких визначений умовами Договору та в Графіку платежів до Договору позики (п. 5.1 Договору). 
Свої зобов`язання Позикодавець виконав, надавши грошові кошти Позичальникові.
В той же час, в порушення умов Договору позики, Позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, за весь період дії Договору позики, останнім сплачено 6 400,00 грн. 
В зв`язку з неналежним виконанням умов Договору позики, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 67 943,55 грн, яка станом на 11 грудня 2025 року складається з: заборгованість по тілу - 16 711,19 грн; заборгованість по відсоткам -35 347,96 грн;заборгованість по комісії - 15 884,40 грн.
У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору, позивачем на адресу Позичальника було направлено досудову вимогу, в якій ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» вимагав протягом 30 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 35 календарних днів з моменту її надсилання, усунути порушення умов Договору та погасити заборгованість. Однак, дана вимога у визначені позивачем строки не виконана, заборгованість за Договором не погашена, що стало причиною звернення кредитора до суду.
Ухвалою судді від 22 грудня 2025 року відкрито провадження у справі № 607/26285/25 та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2026 року витребувано від АТ «СЕНС Банк» інформацію щодо карткового рахунку ОСОБА_1 
21 квітня 2026 року на адресу суду, на виконання ухвали суду від 02 квітня 2026 року, від АТ «СЕНС Банк» надійшла запитувана інформація стосовно карткового рахунку ОСОБА_1 , зарахування на картку кредитних коштів, що відображено у банківській виписці.
Представник позивача ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, будучи повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Правом на подання відзиву відповідач не скористався та не подав заяву про розгляд справи без його участі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, через неявку всіх учасників справи.
Перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. 
Суд встановив, що 11 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4062 (далі – Договір). 
Відповідно до п. п. 1.1, 1.2. та 1.3. Договору позикодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у сумі 20 000 грн 00 коп. для задоволення особистих потреб позичальника, на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити плату за користування позикою в розмірі, порядку та на умовах, передбачених Договором. Загальний розмір кредиту за цим Договором складає 21 700 грн 0 коп., що включає суму зазначену в п. 3.3. цього Договору. Позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок (платіжна карта «VISA» або «MASTERCARD»), відкритий на ім`я позичальника у банківський установі на території України, наданий та особисто зазначений позичальником у даному Договорі. Підписанням даного договору позичальник підтверджує своє волевиявлення щодо отримання позики на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ Альфа Банк від позикодавця, шляхом здійснення перерахування позикодавцем суми позики на зазначений рахунок позичальника. Одночасно з підписанням даного Договору Позичальник гарантує, що є власником даного рахунку та кінцевим правонабувачем коштів отриманих у Позику.
Згідно з п. п. 3.1 та 3.3 Договору, строк користування позикою становить 30 календарних місяців, та починається з моменту (дати) зарахування суми позики на поточний рахунок позичальника. При видачі позики за цим договором позичальник сплачує плату за оформлення цього договору позики, яка складає 8,5% від розміру позики.
Проценти за користування позикою встановлюється на рівні 0,23% (нуль цілих двадцять три сотих відсотка) від загальної суми позики за календарний день та нараховуються за кожний день користування позикою (п. п. 3.8.1 Договору).
Згідно п. 3.9 Договору, комісія за управління (обслуговування) Позикою встановлюється на рівні 0,1 % від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування Позикою.
Орієнтовна вартість Позики за даним Договором становить 67 559,84 грн.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами, а саме: з боку позикодавця - аналогом власноручного підпису уповноваженої особи позикодавця та печатки позикодавця, відтворених за допомогою засобів механічного або іншого копіювання або іншого аналога підпису та печатки факсимільним відтворенням печатки позикодавця; та з боку позичальника - власноручним підписом позичальника; і діє до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором (п. п. 8.1 Договору).
Відповідно до п.п. 8.7 Договору, підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі та додатках до нього.
Відповідач підписав Договір позики та графік платежів, паспорт позики та анкету шляхом накладання власноручного підпису.
Позивач свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі та 11 лютого 2022 року перерахував грошові кошти в сумі 20 000,00 грн на банківський рахунок відповідача НОМЕР_1 , що підтверджується платіжною інструкцією № 43 від 11 лютого 2022 року.
Згідно листа АТ «СЕНС БАНК» від 17 квітня 2026 року № 6097-БТ-32.3/2026, щодо рахунку ОСОБА_1 , 11 лютого 2022 року на платіжну картку № НОМЕР_2 , рахунок  НОМЕР_1 було здійснено зарахування коштів у сумі 20000,00 грн, ОСОБА_1 , що відображено виписці з рахунку приватного клієнта №300188-2026/0417.
Із розрахунку заборгованості станом на 11 грудня 2025 року, заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» складає 67 943,55 грн, з яких 16 711,19 грн - сума заборгованості за основним боргом, 35 347,96 грн – сума заборгованості за відсотками, 15 884,40 грн – заборгованість по комісії.
Позивачем направлялася досудова вимога ОСОБА_1 № 02/08/24-41 від 02 серпня 2024 року щодо необхідності погашення заборгованості за Договором позики № 4062, яка станом на 02 серпня 2024 року становила 75 534,86 грн, яка не була виконана відповідачем.
За встановлених обставин, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми процесуального та матеріального права.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України).
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3)сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Таким чином, враховуючи, вимоги частини другої статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Отож, відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Так, у наданому позивачем Договорі позики № 4062 від 11 лютого 2022 року, вказувалося про те, що строк користування позикою становить - 30 календарних місяців, відсотки за користування кредитом, 0,23% від загальної суми Позики за календарний день та нараховуються за кожен день користування Позикою. Іншої інформації щодо розрахунку вартості кредиту на строк більше 30 місяців, із зазначенням графіку сплати процентів за користування кредиту та суми процентів, матеріали справи не містять.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією у сумі 15 884,40 грн.
Згідно п. 3.9 Договору,комісія за управління (обслуговування) Позикою встановлюється на рівні 0,1 % від загальної суми Позики за календарний день та нараховується за кожний день користування Позикою починаючи з 7 (сьомого) місяця користування Позикою.
Водночас у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі N 6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком у кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит (саме як компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта), є незаконним.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своєму правовому висновку у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (справа № 204/224/21 від 06 листопада 2023 року).
Отже, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 16 711,19 грн – тіло кредиту, та 35 347,96 грн - відсотки за користування кредитом.
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 3 ст. 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідач не надав будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування обставин, на які посилається позивач та не направив суду жодних заперечень щодо позовних вимог. 
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд виснує про те, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за договором позики, а тому доходить до висновку про задоволення позову частково; стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СУПЕРІУМ» заборгованість за договором позики № 4062 від 11 лютого 2022 року в розмірі 52 059,15 грн, яка складається з: 16 711,19 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 35 347,96 грн – заборгованість за відсотками. 
Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1 856,07 грн (52 059,15 * 2 422,40 : 67 943,55), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 263, 265, 280-283, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 256, 257, 261, 267, 509, 526, 527, 530, 599, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд, 
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 про на користьтовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ» заборгованість за договором позики № 4062 від 11 лютого 2022 року в розмірі 52 059 (п`ятдесят дві тисяч п`ятдесят дев`ять),15 грн, 1 856 (одну тисячу вісімсот п`ятдесят шість),07 грн судового збору.
В задоволені решти вимог – відмовити.
Відповідачу направити копію заочного рішення суду, в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. 
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення суду або апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги заочного рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення суду може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, відповідачем може бути оскаржене заочне рішення суду в апеляційному порядку. 
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів, відповідачем з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення суду без задоволення, іншими учасниками справи з дня його проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину заочного рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного заочного рішення суду. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України. 

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СУПЕРІУМ»», код ЄДРПОУ: 42024152, адреса місцезнаходження: Вознесенський узвіз, буд. 23-А, нежитлове приміщення №35А, м. Київ, 04053.
Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя       О. Герчаківська