Унікальний номер справи 760/16866/22
Номер апеляційного провадження 22-ц/824/3181/2026
Головуючий у суді першої інстанції О. М. Букіна
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач

Постанова
Іменем України

29 квітня 2026 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), 
суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І. 

секретар судового засідання Комар Л. А.

учасники справи

заявник Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)
заінтересована особа  ОСОБА_1 
заінтересована особа Державне підприємство «СЕТАМ»

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року, постановлену у складі судді Букіної О. М., в примішенні Солом`янського районного суду м. Києва,
у с т а н о в и в :

У лютому 2024 році Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до суду із заявою про поворот виконання рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 та додаткового рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 15.06.2023, ухвалених у справі № 760/16866/22 за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ДП «СЕТАМ» про стягнення коштів.
В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2023 ухваленим у справі № 760/16866/22 було стягнуто з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 298 593, 55 грн за умовами договору, 131 578, 04 грн інфляційних втрат, 26 848, 88 грн 3% річних, 4 810, 80 грн судового збору.
Крім того, додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2023 ухваленим у справі № 760/16866/22 стягнуто з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 10 000, 00 грн витрат на правничу допомогу.
Заявник зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 та додаткового рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2023, ухвалених у справі № 760/16866/22. У ході примусового виконання судових рішень з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було утримано грошові кошти у наступному порядку та розмірі: - 457 020,47 грн 14.08.2023, 10 000,00 грн 31.08.2023, а всього з Відділу було примусово стягнуто на користь ОСОБА_1 467 020,47 грн.
Проте Солом`янським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), було оскаржено ухвалені у справі № 760/16866/22 судом першої інстанції вищезазначені судові рішення. Постановою Київського апеляційного суду від 30.11.2023 було частково задоволено апеляційну скаргу відповідача. Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2023 та додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2023 було скасовано в частині стягнення з відповідача 298 593,55 грн - за договором, 131 578,04 грн - інфляційних втрат, 26 848,88 грн - 3% річних, 4 570,26 грн - судового збору та 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу. У цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні зазначених вимог.
Також постановою апеляційного суду було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 7 216,20 грн судового збору. 
Заявник вказав, що внаслідок скасування судових рішень суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення на користь Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), наявні правові підстави для застосування повороту виконання судових рішень у справі.
З урахуванням зазначеного Відділ просив суд допустити поворот рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 ухваленого у справі № 760/16866/22 про стягнення з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 298 593,55 грн - за умовами договору, 131 578,04 грн - інфляційних втрат, 26 848,88 грн - 3% річних; стягнення з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 4 810,80 грн судового збору та додаткового рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 15.06.2023 ухваленого у справі № 760/16866/22 про стягнення з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, на загальну суму 467 020,47 грн.
Відділ просив суд стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 467 020,47 грн стягнені з нього за рішенням Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 та додатковим рішенням Солом?янського районного суду міста Києва від 15.06.2023, ухваленими у справі № 760/16866/22.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року заяву Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про поворот виконання судових рішень задоволено частково.
Допущено поворот виконання рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 ухваленого у справі № 760/16866/22 про стягнення з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 298 593,55 грн - за умовами договору, 131 578,04 грн - інфляційних втрат, 26 848,88 грн - 3% річних; стягнення з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 4 810,80 грн судового збору та додаткового рішення Солом?янського районного суду міста Києва по справі №760/16866/22 від 15.06.2023 про стягнення з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, на загальну суму 467 020,47 грн.
У порядку повороту виконання судового рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року стягнуто з    ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 158 426,92 грн, що стягнені з Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за рішенням Солом?янського районного суду міста Києва ухваленим у справі № 760/16866/22 від 12.04.2023. В іншій частині заяви відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поворот виконання рішення.
В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду заяви про поворот виконання рішення у цій справі. 
Також апелянт вказав, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що постановою Верховного Суду від 11.04.2024 додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15.06.2023 було залишено без змін, а тому поворот його виконання є недопустимим. Судом не було взято до уваги відсутність у матеріалах справи будь - яких доказів на підтвердження звернення ОСОБА_1 з метою примусового виконання рішень суду до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
Окрім того суд не врахував, що у наявних у матеріалах справи платіжних інструкціях платником вказано Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), а не Солом?янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві.
Зокрема вважає, що суд першої інстанції безпідставно встановив обставини, що із Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві було примусово стягнуто грошові кошти у розмірі 467 020,47 грн та дійшов передчасного висновку про те, що у порядку повороту виконання рішення суду такі кошти слід стягнути із ОСОБА_1 
ОСОБА_1 , який брав участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, підтримав подану апеляційну скаргу, просив задовольнити на підставі викладених в ній доводів.
Солом?янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Відділу, апеляційну скаргу просив залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін, або інших учасників справи належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд вважав за можливе розглянути дану справу за відсутності представника Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. 
Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За приписами ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року №3-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Відповідно до ч. 1, ч. 2ст.444 ЦПК Українисуд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Частиною 9 ст.444 ЦПК Українипередбачено, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ч.1ст.446 ЦПК України).
Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.
Зі змісту вищевказаних норм слідує, що поворот виконання рішення представляє собою повернення стягувачем боржнику всього, що ним було отримано за скасованим згодом рішенням з метою відшкодування боржнику збитків, завданих виконанням рішення. Отже, поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом порушених прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього безпідставно отриманого ним за скасованим рішенням. З іншого боку, поворот виконання рішення є самостійним засобом захисту прав сторін, який повинен здійснюватися шляхом подання заяви про поворот виконання. Необхідність у повороті виконання судового рішення і поверненні сторін у первісне становище виникає тоді, коли рішення виконане, але згодом скасоване судом апеляційної чи касаційної інстанції, якщо цей суд закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2023, ухваленим у справі № 760/16866/22, було задоволено позов ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Стягнути із Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 298 593, 55 грн - за умовами договору, 131 578, 04 грн - інфляційних втрат, 26 848, 88 грн - 3% річних., 4 810, 80 грн судового збору.
Додатковим рішенням Солом`янського районного суду від 15.06.2023 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 10 000, 00 грн витрат на правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду, Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подав апеляційну скаргу як на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року, так і на додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 року
Постановою Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року апеляційну скаргу Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задоволено частково.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року в частині стягнення із Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 298 593, 55 грн - за умовами договору; 131 578, 04 грн - інфляційних втрат; 26 848, 88 грн - 3% річних, 4570, 26 грн - судового збору, а також додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року про стягнення з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Київ) 10 000, 00 грн витрат на правничу допомогу скасовано, ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні таких вимог.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 7 216,20 грн судового збору.
У січні 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2024 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення 298 593,55 грн, стягнення судових витрат, скасування додаткового рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року про стягнення з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 000 грн витрат на правничу допомогу, скасовано. Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року в частині задоволення позовних вимог  ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення 298 593,55 грн та стягнення судових витрат залишено в силі.
Додаткове рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року про стягнення з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 000 грн витрат на правничу допомогу залишено в силі.
Стягнуто з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 9 140,50 грн судового збору за подання касаційної скарги.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 30 листопада 2023 року в скасованій частині втратила законну силу та подальшому виконанню не підлягала.
Із матеріалів справи вбачається, що Солом`янським відділом державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на виконання рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року та додаткового рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2023 року, ухвалених у справі № 760/16866/22, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.
У ході примусового виконання виконавчих листів № 760/16866/22 від 26.03.2023 та від 02.08.2023 із боржника Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 було утримано грошові кошти у загальному розмірі 467 020,47 грн. 
Згідно платіжної інструкції №382032300 (#382032300) від 14.08.2023 відповідно до виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 26.03.2023 здійснено безспірне списання грошових коштів з Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у сумі 457 020,47 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Транзакцію здійснено 15.08.2023.
Згідно платіжної інструкції №387129389 (#387129389) від 31.08.2023 відповідно до виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2023 здійснено безспірне списання грошових коштів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у сумі 10 000,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Транзакцію здійснено 01.09.2023.
Таким чином, на користь ОСОБА_1 були утримані та перераховані грошові кошти у загальній сумі 467 020,47 грн, з яких 457 020,47 грн сплачено 14.08.2023 на виконання виконавчого листа № 760/16866/22 від 26.03.2023, та 10 000,00 грн сплачено 31.08.2023 на виконання виконавчого листа № 760/16866/22 від 02.08.2023.
Відтак твердження ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи будь - яких доказів на підтвердження його звернення до ВДВС з метою примусового виконання рішень суду спростовуються встановленими вище обставинами.
Отже, з урахуванням встановлених вище обставин справи та наявних у матеріалах справи доказів колегією суддів встановлено, що у рамках виконавчого провадження НОМЕР_3 боржником на користь стягувача ( ОСОБА_1 ) було утримано загальну суму грошових коштів 467 020,47 грн на підставі ухвалених у справі № 760/16866/22 судових рішень.
У ході перегляду справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою Верховного Суду від 11.04.2024 рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 12 квітня 2023 в частині стягнення із Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 298 593,55 грн - за умовами договору; 4 810,80 грн - судового збору, а також додаткове рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 червня 2023 рокупростягнення із Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 10 000,00 грн витрат на правничу допомогу, були залишені в силі.
Відтак, у Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) наявний обов`язок щодо сплати ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму 313 404, 35 грн., з яких: 298 593,55 грн - за умовами договору; 4 810,80 грн - судового збору; 10 000,00 грн - витрат на правничу допомогу.
При цьому установленим є те, що боржником було виконано боргове зобов`язання на загальну суму 467 020,47 грн.
Таким чином, ураховуючи остаточно визначену судовими рішеннями у цій справі суму стягнення у загальному розмірі 313 404, 35 грн, різниця між фактично сплаченими боржником коштами та сумою стягнення становить 153 616,15 грн (467 020, 47 - 313 404,35), що підлягає поверненню стягувачем Солом`янському відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у порядку повороту виконання рішення.
Колегія суддів з урахуванням встановлених обставин справи вважає, що поворот виконання рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 в скасованій частиніє необхідним засобом відновлення прав заявника та спрямований на недопущення безпідставного збагачення стягувача за рахунок боржника. 
Поворот виконання додаткового рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 15.06.2023 не може бути застосований, оскільки додаткове рішення суду першої інстанції постановою Верховного Суду залишено без змін і воно підлягало виконанню, 10 000 грн. стягнутих з Відділу на підстві додаткового рішення суду не підлягають поверненню Відділу, а тому підстав для їхнього стягнення з ОСОБА_1 не існує.
За таких обставин, з метою поновлення порушених майнових прав боржника, які виникли внаслідок виконання ним рішення суду , яке було переглянуто судами апеляційної та касаційної інстанції, ураховуючи імперативні приписи процесуального закону щодо необхідності повороту виконання рішення у подібних випадках, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви боржника.
Щодо доводів апелянта про те, що платником коштів на виконання судових рішень у даній справі є Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), а не Солом`янський відділ державної виконавчої служби у м. Києві, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Це положення є фундаментом для реалізації права особи на виконання судового рішення, боржником за яким є орган державної влади або орган місцевого самоврядування.
Правовий механізм реалізації таких рішень передбачено Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Згідно зі статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів із державних органів, державного або місцевих бюджетів чи бюджетних установ виконуються не органами примусового виконання, а органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Таким органом є Державна казначейська служба України, яка не виконує функцій державного виконавця в розумінні Закону, однак здійснює безспірне списання коштів на підставі судових рішень, що набрали законної сили.
Виконання судових рішень про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється у межах відповідних бюджетних призначень центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, а саме - Державною казначейською службою України. У разі відсутності в державного органу відповідних призначень, таке виконання забезпечується за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень, що прямо випливає з частини першої статті 3 Закону № 4901-VI. Згідно зі статтею 2 цього ж Закону, держава гарантує виконання судових рішень про стягнення коштів або вчинення дій щодо майна, боржником за якими виступає державний орган.
Процедура виконання таких рішень регулюється Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників № 845, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року. 
Таким чином, матеріали справи містять відповідні докази щодо стягнення сум заборгованості виконавцем з боржника за виконавчим провадженням на користь стягувача, а тому надміру сплачені боржником грошові кошти підлягають поверненню стягувачем саме боржнику за виконавчим провадженням.
Щодо доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення стягувача про розгляд судом заяви про поворот виконання рішення, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Частиною десятою статті 444 ЦПК України передбачено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. 
Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України).
З вказаних норм процесуального права вбачається, що на суд покладено процесуальний обов`язок повідомити стягувача та боржника про розгляд заяви про поворот виконання судового рішення, натомість явка останніх не є обов`язковою.
Перевіривши матеріали справи вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд судом заяви боржника про поворот виконання рішення, що також підтверджується поданими ним заявами про розгляд справи без його участі 06.09.2024 та 03.12.2024. Проте суд першої інстанції не здійснював будь-яких дій з метою повідомлення стягувача про судове засідання, яке було призначене на 01 вересня 2026 року, що є процесуальним порушенням, про яке ОСОБА_1 зазначає у апеляційній скарзі.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення згідно пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Ураховуючи наведене колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року (оскільки така обставина є безумовною підставою для скасування судового рішення), та прийняти нове судове рішення, яким частково задовольняє заяву Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поворот виконання саме рішення суду в його частині (стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних) з наведених вище підстав. Підстави для повороту виконанні додаткового рішення суду відсутні. Суд апеляційної інстанції стягує з ОСОБА_1 153 616, 12 грн, тому заява Відділу задовольняється частково.
Щодо розподілу судових витрат.
Питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України та з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір».
Згідно вимог п.3 ч. 2 ст 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання заяви про поворот виконання рішення не справляється.
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ч. 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Так, за результатами апеляційного перегляду справи апеляційна скарга стягувача задовольняється частково, ухвала суду скасовується та ухвалюється нове судове рішення, яким частково задовольняється заяву Відділу про поворот виконання рішення суду у цій справі.
Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати ОСОБА_1 по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню Відділом не підлягають.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 01 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Заяву Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про поворот виконання судових рішень задовольнити частково.
Допустити поворот виконання рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 ухваленого у справі № 760/16866/22 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.
У порядка повороту виконання рішення Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Солом?янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (код ЄДРПОУ: 35008087, адреса: 03036, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 76-А) стягнуту з Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 за рішенням Солом?янського районного суду міста Києва від 12.04.2023 ухваленим у справі № 760/16866/22 грошову суму в загальному розмірі 153 616 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот шістнадцять) гривень 12 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна постанова складена 20 травня 2026 року.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна