Номер провадження: 22-ц/813/446/26
Номер провадження: 22-ц/813/457/26 
Справа № 496/8596/23
Головуючий у першій інстанції Трушина О.І.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,
суддів: Драгомерецького М.М.,
Комлевої О.С., 
за участю: 
секретаря Добряк Н.І.,
апелянта ОСОБА_1 ,
представника ОСОБА_1 – адвоката Полубок Н.А.,
представника АТ «ДТЕК ОЕМ» - адвоката Албул В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Полубок Наталія Анатоліївна, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2024 року, повний текст якого складено 28 жовтня 2024 року, та на додаткове рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2024 року, повний текст якого складено 28 листопада 2024 року, ухвалених під головуванням судді Трушиної О.І., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії, 

встановив:

14.12.2023 року Акціонерне товариство (далі – АТ «ДТЕК ОЕМ» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованої електроенергії у розмірі 205 928,88 грн., а також судових витрат у справі.
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що АТ «ДТЕК ОЕМ» (правонаступник АТ «Одесаобленерго») постачає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , а споживач – ОСОБА_1 , використовує електричну енергію для власних потреб та несе відповідальність згідно вимог чинного законодавства, нормативно-правових актів та відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 . 
01.03.2023 року уповноваженими представниками АТ «ДТЕК ОЕМ» при проведені перевірки було виявлено порушення, а саме самовільне підключення електроустановок до електромережі АТ «ДТЕК ОЕМ» з порушенням схеми обліку. Так було порушено схему підключення засобу обліку електричної енергії, шляхом встановлення перемички, яка шунтує струмові кола засобу обліку від ввідного приєднання до вихідного приєднання споживача, прихована у траверсі, в обхід засобу обліку, у зв`язку з чим було складено акт про порушення № 8010728 від 01.03.2023 року, який підписано двома представниками АТ «ДТЕК ОЕМ», однак споживач ОСОБА_1 від підпису акту відмовився. Так у зв`язку з відмовою споживача підписувати акт про порушення, таку відмову було засвідчено в акті підписом двох свідків. 10.04.2023 року комісією з розгляду актів про порушення АТ «ДТЕК ОЕМ» було розглянуто зазначений акт, за результатами розгляду якого було розраховані обсяг та вартість необлікованої електричної енергії, що склала 205928,88 грн. 
Оскільки вказану заборгованість відповідач не сплатив, представник АТ «ДТЕК ОЕМ був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. 

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року позовну заяву АТ «ДТЕК ОЕМ» було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК ОЕМ»заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 205928,88 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2471,14 грн. на п/р НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЄДРПОУ 00131713, а всього в сумі 208 400,02 грн.
Повернуто з Державного бюджету України через ГУ ДКС України в Одеській області на користь АТ «ДТЕК ОЕМ»суму судового збору у розмірі 212,86 грн.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Полубок Н.А., ставить питання про скасування рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22.10.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.130-136).

Крім того, додатковим рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2024 року зОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК ОЕМ» стягнуто судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. (т.1, а.с.114-116).

В апеляційній ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Полубок Н.А., ставить питання про скасування додаткового рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2024 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу, на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.1, а.с.145-148).

У відзиві та поясненнях на апеляційні скарги АТ «ДТЕК ОЕМ» просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, апеляційні скарги – без задоволення, посилаючись на їх необґрунтованість (т.1, а.с.196-200, 215-217).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг, заперечення проти них, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги на основне судове рішення і задоволення апеляційної скарги на додаткове рішення суду, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за необліковану електричну енергію, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем належними та допустимими доказами було доведено факт порушення ОСОБА_1 . ПРРЕЕ, у зв`язку з чим у останнього виникло зобов`язання зі сплати заборгованості за необліковану електричну енергію у розмірі 205 928,88 грн. за 12 календарних місяців, та за 34687 квт/год., яка ним у добровільному порядку не була сплачена (т.1, а.с. 64).

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо.
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань (ч. 1 ст. 625 ЦК України). 

Згідно ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, в тому числі споживачі, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
Відповідно п. 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (далі – ПРРЕЕ), споживач електричної енергії, зокрема, зобов`язаний: здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення без облікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
У пункті 8.2.4 ПРРЕЕ зазначено, що в разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.
Пунктом 8.2.5 ПРРЕЕ встановлено, що в разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
Згідно із п. 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення. Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання. Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Комісія з розгляду актів про порушення може повторно розглянути акт про порушення в порядку, встановленому цими Правилами, на підставі звернення споживача, на вимогу Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, або за рішенням суду. Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
Відповідно до п. 8.2.7 ПРРЕЕ в разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив також із того, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .
АТ «ДТЕК ОЕМ» постачає електричну енергію за вказаною адресою, а споживач ОСОБА_1 використовує її для власних потреб та здійснює розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію за обумовленим тарифами (цінами), у передбачені терміни, відповідно до відкритого особового рахунку № НОМЕР_1 .
Згідно Акту про порушення № 8010728 від 01.03.2023 року, складеного представниками АТ «ДТЕК ОЕМ», за участю споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , споживач ОСОБА_1 порушив п.8.4.2. ПРРЕЕ, яке полягало у зміні (порушенні) схеми підключення засобу обліку електричної енергії, шляхом встановлення перемички, яка шунтує струмові кола засобу обліку від ввідного до вихідного приєднання споживача, прихована у траверсі, в обхід засобу обліку, внаслідок чого спожита електрична енергія не дораховується. При вимкненому автоматичному вимикачу електрична енергія не враховується. Порушення було продемонстровано свідкам (т.1, а.с.13). 
В матеріалах справи також наявний протокол № 37 від 10.04.2023 року засідання комісії з розгляду вищевказаного Акту про порушення № 8010728 від 01.03.2023 року (т.1, а.с.57). Згідно вказаного протоколу, комісією було прийнято рішення провести розрахунок обсягу та вартості необлікованої електроенергії внаслідок порушення споживачем Правил відповідно до вимог п.8.4.2 ПРРЕЕ за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення згідно з п.8.4.8 ПРРЕЕ.
Копія зазначеного протоколу 12.04.2023 року була направлена на адресу ОСОБА_1 (т.1, а.с.66).
Проте, станом на даний час встановлена позивачем заборгованість відповідачем – апелянтом у справі не сплачена.
Майже всі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди відповідача із Актом про порушення № 8010728 від 01.03.2023 року, розрахунком кількості недорахованої електроенергії та її вартості
Як вже зазначалось вище, зазначений Акт було складено в присутності відповідача – апелянта у справі, який відмовився від підпису, і двох свідків (т.1, а.с.13).

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що в день складання Акту про порушення ним ПРРЕЕ від був в іншому місці, не спростовують того, що на момент складання акту про порушення ОСОБА_1 . ПРРЕЕ, оскільки на час складання Акту він не надав доказів своєї відсутності по місцю свого проживання і відмови від підпису в Акті.
Тобто, у встановленому законом порядку Акт № 8010728 від 01.03.2023 року, та протокол № 37 від 10.04.2023 року засідання комісії з розгляду Акту про порушення № 8010728 від 01.03.2023 року, яким було встановлено розмір кількості недорахованої електроенергії та її вартості, ОСОБА_1 у встановленому законом порядку спростовані не були та є дійсними (т.1, а.с.13, -19).

За таких обставин, враховуючи, що факт порушення відповідачем ПРРЕЕ був встановлено належними та допустимими доказами, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність задоволення позову. 

Що стосується додаткового судового рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2024 року, яким з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК ОЕМ» було стягнуто витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2024 року представник позивача - АТ «ДТЕК ОЕМ» адвокат Албул В.С.. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду щодо розподілу судових витрат в порядку п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, та просив суд винести додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 12 000, 00 грн. (т.1, а.с.100-101).

Вирішуючи дане питання, суд першої інстанції виходив із того, що згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Суд першої інстанції під час винесення судового рішення не вирішив питання про судові витрати на правову допомогу, які поніс відповідач при розгляді справи.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення представництва інтересів відповідача у суді, та надання інших видів правової допомоги, відповідач - АТ «ДТЕК ОЕК» уклав із Адвокатським об`єднанням (далі – АО) «ПЕРШИЙ РАДНИК» договір про надання правової допомоги № 2212-ПД від 22.12.2023 року, з ціною договору у розмірі 500 000,00 грн. (т.1, а.с.105-108).

Однак у справі приймав участь адвокат Албул В.С., який діяв від імені АТ «ДТЕК ОЕМ» на підставі наданої йому довіреності на представництво їх інтересів в судах (т.1, а.с. 11).
З витягу із наказу № 45-к від 07.12.2023 року вбачається, що адвокат Албул В.С. прийнятий на посаду в АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» з 08.12.2023 року за сумісництвом, на 0,1 норми робочого часу (т.1, а.с.103).
З акту наданих послуг № 153-ОЕМ від 22.10.2024 року вбачається, що між АТ «ДТЕК ОЕМ» (клієнт) та АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» (виконавець) погоджені витрати за проведення цивільної справи за позовом АТ «ДТЕК ОЕМ» до ОСОБА_1 на користь АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» у розмірі 12 000,00 грн. Ні даних, ні підпису адвоката Албула В.С. в цьому акті немає (т.1, а.с.103-звор.).

Колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Також колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що адвокат Албул В.С., який прийнятий на посаду в АО «ПЕРШИЙ РАДНИК» за сумісництвом, виконував доручення з приводу виконання договірних відносин, які виникли з договору про надання правової допомоги, укладеним між АТ «ДТЕК ОЕМ» та АО «ПЕРШИЙ РАДНИК».

З підстав викладеного, колегія суддів вважає, що витрати на професійну правничу допомогу, яку надавав адвокат Албул В.С. АТ «ДТЕК ОЕМ» не можуть бути стягнуті з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК ОЕМ».

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги на основне судове рішення не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваного основного судового рішення та доводів апеляційної скарги на нього.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що додаткове судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, у зв`язку з чим додаткове рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови, якою заяву АТ «ДТЕК ОЕМ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Крім того, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів також зазначає, що Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі – Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість основного оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення прийнято у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу на рішення суду слід залишити без задоволення, оскаржуване основне рішення суду - залишити без змін.
Разом з тим, витрати на професійну правничу допомогу, яку надавав адвокат Албул В.С. АТ «ДТЕК ОЕМ», не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, про що сказано вище, а тому апеляційна скарга на додаткове рішення суду підлягає задоволенню, додаткове рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2024 року підлягає скасуванню з ухваленням постанови про залишення без задоволення заяви АТ «ДТЕК ОЕМ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу 

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, 
ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Полубок Наталія Анатоліївна, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2024 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Полубок Наталія Анатоліївна, на додаткове рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2024 року задовольнити.
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2024 року залишити без змін.
Додаткове рішення Біляївського районного суду Одеської області від 28 листопада 2024 року скасувати.
Ухвалити постанову, якою заяву АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДТЕК ОДЕСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 12.06.2026 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда 

М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева