ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 р. 	Справа № 520/1170/26	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. , Макаренко Я.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 р. (головуючий суддя Волошин Д.А.) по справі № 520/1170/26 
за позовом ОСОБА_1 
до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі по тексту – Перший ВДРАЦС у місті Харкові ХМУ Міністерства юстиції України, відповідач), в якому просить суд:
- визнати неправомірною бездіяльність Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з не вилучення (не скасування) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запису № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 94, за заявою ОСОБА_1 від 07 січня 2026;
- зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вилучити (скасувати) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вищезазначений запис № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 94.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) зазначила, що Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – відповідач) протиправно не вилучено (не скасовано) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запис № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 94, чим допущено неправомірну бездіяльність, оскільки через оскарження нею в апеляційному порядку заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22, яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, та поновлення їй ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.10.2025 у вказаній справі строку на апеляційне оскарження з відкриттям апеляційного провадження на зазначене судове рішення, заочне рішення суду від 13.10.2023 року по справі № 553/3795/22 не набрало чинності, що підтверджено листом Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 про те, що відмітка про набрання заочним рішенням від 13.10.2023 року по справі № 553/3795/22 виключена з АСДС. А відтак, запис у ДРАЦС громадян № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу з 22.11.2023, який внесений на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22, підлягає скасуванню. 
Пояснила, що з огляду на норми частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що як станом на час подання нею позову (19 січня 2026 року), так і на час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, не існувало рішення суду про розірвання шлюбу, яке би набрало законної сили, наявність з 15.10.2025 (дата поновлення строку на апеляційне оскарження ухвалою Полтавського апеляційного суду) запису в ДРАЦС громадян про розірвання шлюбу є невідповідністю відображення такого запису фактичним обставинам та її статусу, як дружини ОСОБА_2 , що є порушенням її прав на отримання в Німеччині, де вона перебуває, документів її сім`ї та змусило її звернутись до відповідача із заявою про вилучення (скасування) реєстраційного запису про розірвання шлюбу з проханням відновити актовий запис про шлюб.
Листом Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 36623/42587-24-25/15.6 від 12.11.2025 позивач була повідомлена про відсутність підстав для внесення змін до актового запису про шлюб в частині виключення відмітки про розірвання шлюбу та що такі зміни можуть бути внесені лише на підставі рішення суду. 
Листом № 566/23.15-27/886/26/ВС/23.15 від 25.02.2026, якого відповідач до суду першої інстанції під час розгляду справи в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав, та який долучено до додаткових пояснень, повідомлено, що вилучення відмітки про розірвання шлюбу є процедурою внесення змін до актового запису цивільного стану, яка врегульована Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VI (далі – Закон) та розділом 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (зі змінами) (далі – Правила № 96/5). Проінформовано, що разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються документи, необхідні для її розгляду та вирішення питання по суті, зокрема, паспорт або паспортний документ, свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні, та інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті (пункт 2.6 Правил). Запропоновано для вирішення питання в повному обсязі, звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану з вищезазначеним пакетом документів.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною з огляду на не видалення (не скасування) ним запису у ДРАЦС громадян про розірвання шлюбу, позивач звернулась до суду з адміністративним позовом. Вважає, що була порушена процедура розгляду заяви та дослідження доказів, наданих разом із заявою, які, на її думку, свідчили про наявність підстав для прийняття відповідачем владного управлінського рішення про внесення змін до актових записів у ДРАЦС, а саме – видалення (скасування) запису про розірвання з 22.11.2023 шлюбу з метою відновлення дії актового запису № 94 від 17.02.2005 про укладення нею шлюбу з ОСОБА_2 . 
Відповідач до суду першої інстанції відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань чи доказів не подав.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 по справі № 520/1170/26 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість, незаконність та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27 березня 2026 року по справі № 520/1170/26 та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Визнати неправомірною бездіяльність Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з не вилучення (не скасування) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запису № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 94, за заявою ОСОБА_1 від 07 січня 2026 р., та зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вилучити (скасувати) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вищезазначений запис № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 94. Вирішити питання судових витрат, стягнувши їх з Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про помилковість та необґрунтованість висновків суду першої інстанції, їх невідповідність обставинам справи та неповне їх з`ясування, а також на незастосування судом першої інстанції п. 1 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, що є порушенням норм матеріального права та підставою для скасування рішення суду відповідно до п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 317 КАС України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач з посиланням на порядок анулювання актових записів цивільного стану, передбачений Правилами № 96/5, вказала, що оскільки згідно з вимогами пункту 1.4. Правил № 96/5 припинення дії (визнання недійсним, скасування) актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України - висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України, саме рішення суду, у тому числі адміністративного, за яким вона, власне, і звернулась з адміністративним позовом, є підставою, передбаченою п. 1.4 Правил № 96/5, для скасування запису про розірвання шлюбу, вчиненого відповідачем 22.11.2023 року. 
На переконання апелянта, суд при прийнятті рішення не надав жодної оцінки діям відповідача в частині не застосування ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, відповідно до якої у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. 
Встановлення судом обставин набрання заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22 законної сили 13.11.2023, з огляду на поновлення ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 року строку на подання апеляційної скарги по справі № 553/3795/22 та відкриття апеляційного провадження в силу ч. 2 ст. 273 ЦПК України є тією обставиною, що з 15.10.2025 вказане судове рішення є таким, що не набрало законної сили і може набрати законної сили лише якщо не буде скасоване після ухвалення постанови апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду або ухвали про закриття провадження у справі. 
На підтвердження такої правової позиції позивачем долучено відповідь Голови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 про те, що по справі № 553/3795/22, провадження № 2/552/340/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу дату про набрання рішенням законної сили від 13.10.2023 року виключено з АСДС. Отже, до набрання таким рішенням законної сили після його перегляду Полтавським апеляційним судом шлюб не може вважатися розірваним. А тому відомості в ДРАЦС громадян, що станом на даний час шлюб розірвано з 2023 року – не відповідають дійсності.
У поданих до апеляційного суду додаткових поясненнях позивач зазначив, що постановою Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2026 року, яка надійшла до її електронного кабінету 28.03.2026 у вихідний день – суботу, і вважається отриманою нею в перший робочий день – 30.03.2026, тобто, після подання 27.03.2026 апеляційної скарги, заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 року по справі № 553/3795/22 залишено без змін та набрало законної сили 16 березня 2026 року після прийняття зазначеної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, як то передбачено ч. 2 ст. 273 ЦПК України. У такому разі запис в ДРАЦС громадян про розірвання шлюбу мав бути внесений з поміткою про дату його розірвання судом - 16 березня 2026 року, а не 22.11.2023 року, як це вчинено відповідачем та вбачається з повного витягу з ДРАЦС громадян, долученого до матеріалів справи. 
Крім того, зазначила, що запис про розірвання шлюбу перешкоджав отримати їй у Німеччині свідоцтво про смерть чоловіка ОСОБА_2 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану міста Бад-Пірмонт, район Гамельн-Пірмонт, згідно з яким ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09:40, та інші документи. Пояснила, що згідно з ч. 3 ст. 104 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя помер до набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вважається, що шлюб припинився внаслідок його смерті. То ж у зв`язку з набранням заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22 законної сили лише 16 березня 2026 року, тобто, після смерті ОСОБА_2 , яка настала раніше – 19.08.2025, для запису про розірвання шлюбу від 22.11.2023 немає жодної законної підстави, бо замість нього у відповідності до ч. 3 ст. 104 Сімейного кодексу України в ДРАЦС громадян повинен бути внесений інший запис – про припинення шлюбу внаслідок смерті ОСОБА_2 , а не внаслідок розірвання шлюбу судом, що додатково підтверджує той факт, що процедура внесення змін до актових записів у ДРАЦС громадян має відбутись саме за рішенням адміністративного суду відповідно до пунктів 1.4 та 2.13.2, 2.14 Правил № 96/5, зокрема щодо видалення запису № 2 про розірвання шлюбу від 22.11.2023.
Разом з цим, суд першої інстанції, пославшись на відсутність підстав, які передбачені статтею 39 Сімейного кодексу України для припинення дії актового запису, залишив поза увагою, що після поновлення апеляційним судом строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22, останнє набуло статусу такого, що не набрало законної сили, а тому станом на 07.01.2026 (дата звернення позивача до Першого ВДРАЦС у місті Харкові ХМУ Міністерства юстиції України з заявою про вилучення (скасування) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запису № 2 від 22.11.2023 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 94), запис № 2 від 22.11.2023 не відповідав фактичним обставинам та статусу позивача, як дружини ОСОБА_2 .
При цьому, предметом позову не є дії (бездіяльність) відповідача, які мали місце 23.11.2023, а відтак, не має жодного значення, як діяв відповідач, отримавши в 2023 році судове рішення з відміткою про набрання ним законної сили.
Відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не є перешкодою до розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - розірвано (а.с.8-9). Київським районним судом м. Полтави було направлено до відділу ДРАЦС рішення про розірвання шлюбу для виконання. Відповідачем 22.11.2023 проставлено відмітку про розірвання шлюбу на підставі рішення Київського районного суду м. Полтави про розірвання шлюбу.
Позивач рішення Київського районного суду м. Полтави оскаржила до Полтавського апеляційного суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.10.2025 поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 (а. с. 10-15).
Позивач звернулася до Київського районного суду м. Полтави з заявою про виключення з АСДС дати про набрання рішенням законної сили.
Листом № 553/3795/22/66359/2025 від 03.11.2025 Київський районний суд м. Полтави повідомив позивача, що рішення від 13.10.2025 по справі № 553/3795/22 виключено з АСДС (а. с. 16-17). 
Позивач звернувся до відповідача із заявою про скасування реєстраційного запису про розірвання шлюбу та просила відновити актовий запис про шлюб (а. с. 26-28). 
Листом № 36623/42587-24-25/15.6 від 12.11.2025 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для внесення змін до актового запису про шлюб в частині виключення відмітки про розірвання шлюбу (а. с. 29-30). 
Позивач, уважаючи протиправними дії відповідача, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки вважав, що позивачем не доведено обставин протиправної бездіяльності відповідача, так як до поновлення Полтавським апеляційним судом строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22 останнє мало законну силу, а тому отримавши в 2023 році судове рішення з відміткою про набрання ним законної сили, відповідач не міг діяти в інший спосіб, ніж як передбачено законом.
З огляду на те, що позивачем не було подано рішень суду про визнання недійсним, скасування актового запису, скасування рішення суду першої інстанції для внесення відповідних змін до актового запису, суд дійшов висновку про те, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану правомірно відмовив позивачці у вилученні (скасуванні) спірного актового запису, оскільки підстав, які передбачено статтею 39 Сімейного кодексу України для припинення дії актового запису, судом не встановлено, а ухвала суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в цивільній справі про розірвання шлюбу Законом не віднесено до правових підстав для припинення дії (визнання недійсним, скасування) актового запису про розірвання шлюбу.
Також судом зауважено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Полтавського апеляційного суду у справі № 553/3795/22 від 15.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення суду та зазначено, що підставою для (вилучення) анулювання запису про розірвання шлюбу за судовим рішенням може бути рішення про його скасування судом вищої інстанції, а також зауважено, що ухвала про зупинення дії рішення, яке виконано у 2023 році, не є законною підставою для вилучення (анулювання) запису про розірвання шлюбу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Колегією суддів встановлено, що спірні правовідносини склалися між сторонами внаслідок невчинення органом реєстрації актів цивільного стану за заявою ОСОБА_1 від 07 січня 2026 року дій щодо видалення з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запису № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 94, як такого, що у 2026 році не відповідає вимогам частини 2 статті 114 Сімейного кодексу України.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, є Закон України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VI (далі – Закон № 2398-VI).
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 2398-VI відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, їх поновлюють та припиняють їхню дію; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Згідно із статтею 2 Закону № 2398-VI актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.
Державній реєстрації відповідно до цього Закону № 2398-VI підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.
Відповідно до частин 1-3 статті 9 Закону № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Актовий запис цивільного стану складається у двох примірниках.
Інформація про персональні дані фізичної особи, що містяться в актовому записі цивільного стану, є конфіденційною і не підлягає розголошенню.
Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Згідно з положеннями частини 1 та 2 статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мотивуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження рішення про відмову в адміністративному та/або в судовому порядку.
Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою особи, щодо якої складено актовий запис.
Порядок внесення змін до записів актів цивільного стану регулюється Правилами №96/5.
Колегією суддів встановлено, що 07.01.2026 позивач звернулася до відповідача із заявою про вилучення (скасування) реєстраційного запису про розірвання шлюбу та відновлення актового запису про шлюб, за наслідками розгляду якої листом № 566/23.15-27/886/26/ВС/23.15 від 25.02.2026 Перший ВДРАЦС у місті Харкові ХМУ Міністерства юстиції України запропонував ОСОБА_1 для вирішення питання в повному обсязі звернутися до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану з певним пакетом документів.
Окрім посилань на те, що вилучення відмітки про розірвання шлюбу є процедурою внесення змін до актового запису цивільного стану, яка врегульована Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 № 2398-VI (далі – Закон) та розділом 2 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (зі змінами) (далі – Правила № 96/5), з цитуванням положень пункту 2.6 Правил № 96/5 та пропозиції звернутися заявнику або його представнику до будь-якого відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану разом з паспортом або паспортним документом, свідоцтвом про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні, та іншими документами, необхідними для розгляду заяви та вирішення питання по суті, іншої інформації вищевказаний лист не містить.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем разом із заявою від 07.01.2026, яка була підписана кваліфікованим електронним підписом (далі – КЕП), згідно з Додатком 1 до Правил № 96/5 було надіслано ухвалу, підписану КЕП суддів, Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2025 по справі № 553/3795/22 про поновлення строку на оскарження заочного рішення та відкриття апеляційного провадження, ухвалу, підписану КЕП суддів, Полтавського апеляційного суду від 12 листопада 2025 по справі № 553/3795/22, відповідь Голови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2025, підписану його КЕП, про видалення з АСДС даних про дату набрання заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22 законної сили, копію паспорта заявника, копію довідки ідентифікаційного номера заявника, копію свідоцтва про одруження.
Дослідивши зміст вищевказаних заяви від 07.01.2026 та доданих до неї документів, колегія суддів вважає, що останні відповідають переліку, встановленому пунктом 2.6 Правил № 96/5, оскільки ч. 6 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» прирівнює наслідки надіслання позивачем електронної заяви, підписаної КЕП, до її особистого подання у письмовій формі, а тому до них відповідачем мала бути застосована відповідна процедура їх розгляду, за наслідком чого Перший ВДРАЦС у місті Харкові ХМУ Міністерства юстиції України повинен був прийняти відповідне рішення, чого у спірних правовідносинах не відбулося.
Колегія суддів зауважує, що позивач не оскаржує дії (бездіяльність) або рішення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а лише посилається на наявність листа № 36623/42587-24-25/15.6 від 12.11.2025, яким позивач була повідомлена про відсутність підстав для внесення змін до актового запису про шлюб в частині виключення відмітки про розірвання шлюбу та що такі зміни можуть бути внесені лише на підставі рішення суду. Позивач оскаржує не відмову Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у скасуванні реєстраційного запису про розірвання шлюбу та відновлення актового запису про шлюб, а бездіяльність Першого ВДРАЦС у місті Харкові ХМУ Міністерства юстиції України щодо порушення процедури розгляду її заяви від 07.01.2026 та не вилучення за наслідком такої процедури з ДРАЦС громадян запису № 2 від 22.11.2023 про розірвання шлюбу.
А відтак, надання судом першої інстанції оцінки вищевказаному листу Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який не є відповідачем у справі, і до якого не звернуто жодної позовної вимоги, є помилковим, зробленим внаслідок неправильного розуміння судом суті спірних правовідносин. 
Надаючи оцінку правомірності діям (бездіяльності) відповідача у спірних правовідносинах, досліджуючи відповідність додержання процедури розгляду відповідачем заяви позивача Правилам № 96/5, колегія суддів виходить із такого.
Згідно з пунктом 1.1 Правил № 96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.
У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його в адміністративному та/або судовому порядку.
Відповідно до пункту 1.4 Правил № 96/5 припинення дії (визнання недійсним, скасування) актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його складання на підставі рішення суду, а у випадках, передбачених статтею 39 Сімейного кодексу України, - висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичного представництва або консульської установи України.
Припинення дії (скасування) актового запису про розірвання шлюбу, про смерть у випадках, передбачених статтею 118 Сімейного кодексу України, проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану, яким було проведено державну реєстрацію цих актів.
Матеріалами справи підтверджено, що спірний запис № 2 від 22.11.2023 року у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис № 94, внесений відповідачем у справі на підставі заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22, яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
Частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Відповідно до частини 2 статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Аналіз вказаних норм права дозволяє дійти висновку, що підставою для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб щодо розірвання шлюбу є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22, яким шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, було оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, яким ухвалою від 15.10.2025 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено; поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 жовтня 2023 року, як пропущений з поважних причин; відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Полтави від 13 жовтня 2023 року.
Відповідно до частин 1, 2 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З огляду на правила частини 2 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України та з урахуванням прийняття Полтавським апеляційним судом вищевказаної ухвали від 15.10.2025, заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22 з 15.10.2025 є таким, що не набрало законної сили до закінчення апеляційного перегляду справи.
На підтвердження такої обставини свідчить також долучена до матеріалів справи відповідь Голови Київського районного суду м. Полтави від 03.11.2025 про те, що по справі № 553/3795/22, провадження № 2/552/340/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу дату про набрання рішенням законної сили від 13.10.2023 року виключено з АСДС. А відтак, відомості в ДРАЦС громадян, що станом на даний час шлюб розірвано з 2023 року – не відповідають дійсності.
Посилання суду першої інстанції на те, що до поновлення апеляційним судом та відкриття апеляційного провадження на заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 таке рішення мало законну силу, вищенаведеного не спростовує.
Не впливає на обставини набрання законної сили заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22 і ухвала Полтавського апеляційного суду від 15.01.2026 у справі № 553/3795/22, якою відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення дії рішення суду з посиланням на процесуальні норми розділу ЦПК України, що стосуються касаційного провадження, оскільки з урахуванням події відкриття апеляційного провадження та приписів частини 2 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України таке заочне рішення з 15.10.2025 є таким, що не набрало законної сили до закінчення апеляційного перегляду справи.
Колегія суддів зауважує, що ухвала апеляційного суду про зупинення дії рішення суду першої інстанції або про відмову у його зупиненні має тимчасовий характер і втрачає свою дію ухваленням постанови по суті справи або ухвали про закриття провадження у справі. 
Матеріалами справи підтверджено, що станом на 07.01.2026 тривав апеляційний перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 по справі № 553/3795/22.
Відповідно до пункту 1.5 Правил № 96/5 заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян при пред`явленні паспорта громадянина України (далі - паспорт), паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства (далі - паспортний документ) заявника. Сформована заява про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії роздруковується посадовою особою та за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній, підписується заявником.
Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил (пункт 1.7 Правил № 96/5).
Положеннями пункту 2.1 Правил № 96/5 передбачено, що заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1, подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених статтею 53 Сімейного кодексу України, також до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про шлюб (крім випадків, коли актовий запис про шлюб складено дипломатичним представництвом або консульською установою України).
У розумінні пункту 2.5 Правил № 96/5 заява про внесення змін до актового запису цивільного стану може бути подана серед іншого особою, щодо якої складено актовий запис.
На виконання вимог пункту 2.12 Правил № 96/5, на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України у випадках, передбачених цими Правилами, складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.
У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в адміністративному та/або судовому порядку.
Відповідно до підпункту 2.13.2 пункту 2.13 Правил № 96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.
Підставою для внесення відповідних відміток в актові записи цивільного стану, у тому числі про (визнання недійсними, скасування) та поновлення, є зокрема, рішення суду про припинення дії (скасування) актових записів цивільного стану, у яких зазначено про необхідність проставлення відмітки у відповідному актовому записі цивільного стану (пункт 2.14 Правил № 96/5).
Колегією суддів встановлено, що за наслідками апеляційного перегляду заочного рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 року по справі № 553/3795/22, останнє залишено без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 16 березня 2026 року. 
Отже, згідно з вимогами частини 2 статті 273 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 року по справі № 553/3795/22 набрало законної сили 16 березня 2026 року після прийняття постанови суду апеляційної інстанції.
Частиною третьою статті 104 Сімейного кодексу України визначено, що у разі, якщо один із подружжя помер до набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вважається, що шлюб припинився внаслідок його смерті.
Зважаючи на те, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до 16 березня 2026 року (дата набрання законної сили заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.10.2023 року по справі № 553/3795/22), запис в ДРАЦС громадян про розірвання шлюбу мав бути внесений з поміткою про дату його розірвання судом – 16.03.2026, а не 22.11.2023, як це вчинено відповідачем та вбачається з повного витягу з ДРАЦС громадян, долученого до матеріалів справи.
В той же час, враховуючи положення частини 3 ст. 104 Сімейного кодексу України, у даному випадку у ДРАЦС громадян за умови пред`явлення позивачем або його представником свідоцтва про смерть ОСОБА_2 правильним є запис про припинення шлюбу внаслідок смерті одним із подружжя, а не запис про розірвання шлюбу судом, що безсумнівно свідчить про незаконність відображення у ДРАЦС громадян інформації про розірвання з 23.11.2023 шлюбу судом та вимагає приведення такої інформації у відповідність з фактичними обставинами.
Колегія суддів наголошує, що відсутність у діючому законодавстві норм, якими було би передбачено обов`язок внесення уповноваженим органом до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомостей про втрату рішенням суду про розірвання шлюбу статусу такого, що набрало законної сили (в силу поновлення строку на апеляційне оскарження рішення чи з інших підстав), не може тягнути для позивача будь-яких негативних наслідків у вигляді позбавлення права на відновлення статусу дружини до набрання рішенням суду про розірвання шлюбу законної сили.
Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.
Відповідно до висновків, викладених у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 19 вересня 2022 по справі № 460/1755/19, зокрема у п. 81 - спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення, виходячи з принципу ефективності способу захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових його звернень до суду та виконання будь-яких інших умов для цього, керуючись частиною 2 статті 9 КАС України, з огляду на положення частини третьої статті 104 Сімейного кодексу України, з урахуванням встановлених у цій справі обставин, з метою забезпечення достовірності відомостей, відображених в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо підстав припинення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 94 шляхом видалення з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запису № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з частиною 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції внаслідок неповного дослідження обставин у справі та неправильного застосування норм матеріального права дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 по справі № 520/1170/26 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 по справі № 520/1170/26 - скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Першого відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (пров. Людмили Гурченко, буд.3Е, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61057, ЄДРПОУ 23320813) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
Зобов`язати Перший відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 94 шляхом видалення з Державного реєстру актів цивільного стану громадян запису № 2 від 22.11.2023 року про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
В іншій частині у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити з підстав та мотивів, викладених у цій постанові. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Т.С. Перцова   Я.М. Макаренко