Справа №752/30456/25 Суддя в суді першої інст. - Вдовиченко О.О.
Провадження № 33/824/1400/2026  Суддя-доповідач - Дрига А.М.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Дрига А.М.,
за участю особи, 
яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника - адвоката Федоренка М.О.,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Федоренка М.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 грудня 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою судді місцевого суду:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп.
Направлено ОСОБА_1 до Центру у справах сім`ї та жінок «Родинний дім» Голосіївського району міста Києва, що розташований по пр. Науки, 18 у м. Києві, з метою проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" строком на 3 (три) місяці.
Згідно ст. 40-1 КУпАП постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Як визнав установленим у постанові суддя місцевого суду, правопорушення вчинено за таких обставин. 
Так, 09.12.2025 близько 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав ненормативною лексикою, принижував, погрожував фізичною розправою, завдавши своїми діями шкоду психологічному здоров`ю, що виразилося у погіршенні сну, тривожності та дратівливості, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
В подальшому, 09.12.2025 близько 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , спричинивши останньому шкоду психологічному здоров`ю, що виразилося у тривожності, пригніченості, дратівливості, порушенні сну, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 09.12.2025 близько 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 в присутності неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , спричинивши останньому шкоду психологічному здоров`ю, що виразилося у пригніченості, дратівливості, порушенні сну, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст.173-2 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови припустився порушень вимог матеріального та процесуального закону, що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Захисником Федоренком М.О. , в судовому засіданні 02.03.2026 року заявлено клопотання про виклик потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яке судом задоволено. Апеляційним судом належним чином повідомлено вказаних осіб про день та час судового засідання. 30.03.2026 року в судове засідання з`явився ОСОБА_4 , який надав пояснення. Однак, в судове засідання ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 двічі не з`явились, жодних пояснень не надавали. 
Заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили про її задоволення, думку потерпілого ОСОБА_4 , який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши та оцінивши доводи, зазначені апелянтом, суд вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не відповідають фактичним обставинам провадження.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, на підставі протоколів про адміністративне правопорушення серії ВАД №743188, №743189, №743190; реєстраційної картки звернення ОСОБА_2 до ГУНП у м. Києві, у якій потерпіла повідомила про вчинення психологічного (словесні образи, нецензурна лайка, крики, залякування, приниження, психологічний тиску) домашнього насильства щодо неї та дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; пояснень ОСОБА_2 , пояснень ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні; форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; терміновим заборонним приписом стосовно кривдника серії АА№482284.
Надаючи оцінку цим доказам, суд апеляційної інстанції вважає, що по суті вчиненого правопорушення вони є належними доказами, проте як кожен окремо, так і в сукупності є явно недостатніми, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Згідно протоколів про адміністративне правопорушення, які складено відносно ОСОБА_1 вбачається, що 09.12.2025 близько 07:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: ображав ненормативною лексикою, принижував, погрожував фізичною розправою, завдавши своїми діями шкоду психологічному здоров`ю, що виразилося у погіршенні сну, тривожності та дративлівості, а також вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 в присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , спричинивши останнім шкоду психологічному здоров`ю, що виразилося у тривожності, пригніченості, дратівливості, порушенні сну, чим вчинив правопорушення, передбаченні ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Допитаний в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 в своїх поясненнях заперечив викладені в протоколах обставини. Крім того повідомив, що наразі вони із ОСОБА_2 перебувають на стадії розлучення.
Допитаний у суді апеляційної інстанції син ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - заперечив факти застосування його батьком психологічного насильства щодо його матері ОСОБА_2 , у присутності дітей. Він зазначив, що мати та його брат обмовляють батька. Також пояснив, що від нього ніхто пояснень не відбирав і до судового засідання його не викликали. 
Разом з тим, потерпіла ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 на виклики суду в судові засідання для надання пояснень в суді апеляційної інстанції не з`явились.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачено, що діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Таким чином, під домашнім насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, підпадають лише такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, а його висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявними в матеріалах справи доказами поза розумним сумнівом не доводиться вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за обставин, викладених у протоколах, а саме про вчинення домашнього насильства психологічного характеру по відношенню до дружини ОСОБА_2 та їх неповнолітніх дітей. 
Таким чином, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Федоренка М.О. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити. 
Постанову Голосіївського районного суду міста Києві від 23 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - скасувати. 
Прийняти нову постанову, якою провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига