КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року

справа № 757/29982/25-ц

провадження № 22-ц/824/3117/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Яхно П.А.

учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Банк «Кліринговий дім»
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
третя особа: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - Шайко Сергія Валерійовича та за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Київ від 18 вересня 2025 року, постановлену під головуванням судді Соколов О.М., за заявою представника Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий Дім» - Панчук Миколи Олександровича про забезпечення позову у справі за позовом Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний виконавець Гаврилів Андрій Володимирович про визнання договору купівлі-продажу недійсним,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа №757/29982/25-ц за позовом Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Приватний виконавець Гаврилів Андрій Володимирович про визнання договору купівлі-продажу недійсним.
Разом з позовною заявою представник позивача подала заяву про забезпечення позову, в якій останній просив накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3507075800000.
У обґрунтування заяви зазначає, що заявником встановлено, що під час наявних фінансових та договірних зобов`язань, зокрема встановлених в Договорі овердрафту від 30.06.2023р. № 8/2023-К (, в тому числі п. 5.2.17. Договору овердрафту ОСОБА_1 29.07.2024р. вчинив відчуження своєї квартири (розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3507075800000)) на користь ОСОБА_2 . Відчуження відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2024, посвідченого ПНКМНО Троєцьким С.Є. та зареєстрованого в реєстрі № 472 (є додатком до позовної заяви). При цьому від імені від імені покупця за довіреністю діяла ОСОБА_4 - дружина Відповідача 1. Таким чином, Відповідач 1, усвідомлюючи свою фінансову відповідальність перед Позивачем, у змові з дружиною здійснив відчуження квартири з метою уникнення виконання зобов`язань. Отже, Відповідачами 1 та 2 було вчинено узгоджені дії, спрямовані на виведення належного Відповідачу 1 нерухомого майна з власності у період наявності фінансових та договірних зобов`язань Відповідача 1 перед Позивачем, що вже ускладнило виконання судового рішення винесеного по справі № 911/2698/24. Крім того, на сьогодні існує реальна загроза подальшого відчуження зазначеного нерухомого майна вже новим власником - Відповідачем 2 - ОСОБА_2 - на користь третіх осіб. У разі такого подальшого відчуження повернення зазначеного майна до власності Відповідача 1 з метою звернення на нього стягнення буде істотно ускладнено або взагалі унеможливлено.
Ухвалою Печерського районного суду м. Київ від 18 вересня 2025 року заяву задоволено.
Накладено арешт на квартиру, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3507075800000.
Не погоджуючись із ухвалою суду ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Вимоги обґрунтовані тим, що після придбання квартири 29.07.2024 р., ОСОБА_2 не вчинялося жодних дій направлених на відчуження квартири на користь третіх осіб та жодних доказів таких дій позивачем не було надано до суду, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Ніяких фінансових та/або договірних зобов`язань ОСОБА_2 із позивачем не мала та не має, жодного відношення до зобов`язань, що випливають Договору овердрафту від 30.06.2023р. № 8/2023-К, на який суд першої інстанції посилався як на підставу накладення арешту на майно, скаржник не має.
Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про відмову в задоволенні заяви.
Вимоги обґрунтовані тим, що серпня 2024 року у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «УКРАЇНСЬКИЙ ТЕРМІНАЛ» не було жодної простроченої заборгованості по Договору овердрафту та до цього часу позичальник своєчасно та належно виконував свої фінансові зобов`язання. Така прострочена заборгованість виникла 05.08.2024 року, а вимога банком пред`явлена 15.08.2024 р.
ОСОБА_1 вчинив відчуження (продав) квартири АДРЕСА_3 не з метою уникнення виконання фінансових зобов`язань перед АТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ» по Договору овердрафту (як це намагається довести Позивач), а лише з метою виконання своїх фінансових зобов`язань по Договору споживчого кредиту перед АТ «Ощадбанк» (іпотекодержателем), який мав першочергове/пріоритетне право на предмет іпотеки (квартиру 
АДРЕСА_4 не була предметом іпотеки та/або предметом забезпечення по Договору овердрафту від 30.06.2023р. № 8/2023-К, а у Додаткових договорах було задекларовано лише намір забезпечити передання даної квартири АДРЕСА_3 в наступну іпотеку АТ «БАНК «КЛІРИНГОВИЙ ДІМ».
У відзиві на апеляційну скаргу представник Акціонерного товариства «Банк «Кліринговий дім» - Панчук Микола Олександрович зазначає, що суд першої інстанції, дослідивши подані докази та надавши їм належну правову оцінку, обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, правильно встановив наявність ризиків утруднення виконання можливого рішення суду та застосував співмірний спосіб забезпечення позову.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та представники відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами було вчинено дії, спрямовані на виведення належного ОСОБА_1 нерухомого майна з власності у період наявності фінансових та договірних зобов`язань ОСОБА_1 перед позивачем, що вже ускладнило виконання судового рішення винесеного по справі № 911/2698/24.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач просить суд визнати Договір купівлі-продажу від 29.07.2024, посвідчений ПНКМНО Троїцьким С.Є. та зареєстрований в реєстрі № 472, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , недійсним. Скасувати державну реєстрацію речових прав на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3507075800000.
Із матеріалів справи вбачається, що під час наявних фінансових та договірних зобов`язань, зокрема встановлених в Договорі овердрафту від 30.06.2023р. № 8/2023-К, в тому числі п. 5.2.17. Договору овердрафту ОСОБА_1 29.07.2024р. вчинив відчуження своєї квартири (розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3507075800000)) на користь ОСОБА_2 .
Відчуження відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2024, посвідченого ПНКМНО Троєцьким С.Є. та зареєстрованого в реєстрі № 472.
Частиною 1 статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За приписами ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Верховний Суд в постанові від 19.11.2020 у справі №334/6521/19 навів наступний правовий висновок.
Забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Предметом розгляду даної справи є визнання Договір купівлі-продажу від 29.07.2024, посвідчений ПНКМНО Троїцьким С.Є. та зареєстрований в реєстрі № 472, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , недійсними. Скасування державну реєстрацію речових прав на об`єкт нерухомого майна, а саме: квартиру АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3507075800000.
Як було встановлено, Договором овердрафту від 30.06.2023 № 8/2023-К, у тому числі пунктом 5.2.17 зазначеного договору, ОСОБА_1 29.07.2024 здійснив відчуження належної йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 3507075800000), на користь ОСОБА_2 .
Відчуження здійснено на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2024, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Троєцьким С.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 472. При цьому від імені покупця за довіреністю діяла ОСОБА_4 - дружина Відповідача ОСОБА_1 .
Таким чином, відчуження нерухомого майна відбулося у період наявності у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань перед позивачем, що свідчить про наявність ризику ускладнення або унеможливлення виконання судового рішення.
Крім того, на сьогодні існує реальна загроза подальшого відчуження зазначеного нерухомого майна новим власником - ОСОБА_2 - на користь третіх осіб. У разі такого подальшого відчуження повернення зазначеного майна до власності ОСОБА_1 з метою звернення на нього стягнення буде істотно ускладнено або взагалі унеможливлено.
Зазначені обставини підтверджують наявність достатньо обґрунтованого припущення щодо існування ризиків невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.
За зазначених обставин, та враховуючи потенційну реальну загрозу настання обставин, які можуть унеможливити ефективне виконання майбутнього судового рішення у разі вирішення спору, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Враховуючи, що при постановлені ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову, судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухали суду та задоволення апеляційної скарги.
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвалу Печерського районного суду м. Київ від 18 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 03 червня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді