КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 759/2770/26 Головуючий у суді першої інстанції - Поплавська О.В.
Номер провадження № 33/824/2090/2026 Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі судді Яворського М.А., за участю секретаря судового засідання Надточий К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року щодо притягнення: 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559380 від 05 січня 2026 року водій ОСОБА_1 05 січня 2026 року о 11 годині 42 хвилини у м. Києві по просп. Леся Курбаса, 7А, керувала транспортним засобом «Alfa Romeo Mito», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилась.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11 березня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 17 000, 00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665, 60 грн.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, відповідно до якої просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі відносно неї за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що формулювання суті адміністративного правопорушення у протоколі є нечітким та суперечливим, оскільки не дає можливості однозначно встановити, чи ставиться особі у вину керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, чи відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Така невизначеність не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо викладення суті правопорушення та обмежує право особи на захист, оскільки позбавляє можливості чітко розуміти зміст пред`явленого обвинувачення.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи їй пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що вона відмовилася від проходження такого огляду.
Наявне у матеріалах справи направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не містить підпису водія, що свідчить про недотримання встановленої процедури направлення особи до закладу охорони здоров`я. За таких обставин матеріали справи не підтверджують належного вручення направлення та реального забезпечення їй можливості пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку. 
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів відсторонення її від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, як це передбачено ст. 266 КУпАП. Вважає, що такі обставини свідчать про недотримання поліцейським встановленої процедури оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП та викликають сумніви у доведеності її вини.
При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та її захисник адвокат Федаш М.М. підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили її задовольнити.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника адвоката Федаша М.М., дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Так, доводи апелянта про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.
Вперше представник апелянта подав апеляційну скаргу 16 березня 2026 року, тобто в строк, встановлений законом.
Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану захисником Федашем М.М., була повернута особі, яка її подала (а.с. 94-95).
Повторно апелянт звернувся до суду із апеляційною скаргою 25 березня 2026 року (а.с 97 - 107).
Враховуючи зазначене, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 рокуяк такий, що пропущений з поважних причин.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого статтею 130 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особа, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з положеннями частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодилася нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Абзацами другим та четвертим частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з положеннями статті 52 цього Закону одним із таких органів державного контролю є Національна поліція.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 16 вказаного Закону водій зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах його компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 559380 від 05 січня 2026 року водій ОСОБА_1 05 січня 2026 року о 11 год. 42 хв. у м. Києві по просп. Леся Курбаса, 7А, керувала транспортним засобом «Alfa Romeo Mito», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилась. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 1-2).
У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено, що пояснення додано на окремому аркуші.
В матеріалах справи міститься направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу до КНП «КМНКЛ №10» з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05 січня 2026 року. В даному правлені викладені результати огляду, проведеного поліцейським, згідно із яким ним виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя. (а.с.3)
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 05 січня 2026 року зазначено, що 05 січня 2026 року 05 січня 2026 року о 11 год. 42 хв. керуючи транспортним засобом «Alfa Romeo Mito», номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві по просп. Леся Курбаса, 7А, була зупинена патрульною машиною Рено з номерним знаком НОМЕР_2 , та повідомлено, що її транспортний засіб в розшуку, що для неї стало стресом, так як вона на 100 відсотків не очікувала такого, потім вона розмовляла зі слідчим, який веде її справу та який повідомив їй про інцидент на паркінгу Епіцентру про який вона не знала так я ми живемо і не в найспокійніший час її це ще більше вибило з рівноваги, то патрульні запропонували пройти огляд на наявність наркотичного сп`яніння, який вона відмовилась проходити через, те що вона на антидепресантах по рецепту лікаря виданих їй, запропонувала надати рецепт від лікаря але він не має вагу в цій ситуації так як зі слідчим вони домовились на зустріч відразу щоб в неї не забирали машину та вона відразу розібралась з ситуацією про яку не знала то нажаль часу не було бо вже пообіцяла слідчому мала тільки адресу та час зустрічі і навіть не розмовляла по своєму телефону, а їй лейтенант ОСОБА_2 давав свій телефон. То вона відразу хотіла поїхати. (а.с. 4). 
З довідки «Админпрактика» ІПНП «Армор», наданої співробітниками поліції до суду, вбачається, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахується посвідчення водія НОМЕР_3 (а.с. 6-7).
Також в матеріалах справи містяться відеозаписи працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 05 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 (а.с. 8)
На долучених до матеріалів справи відеозаписах із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 05 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 , де також зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та у передбачений законом спосіб. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол підписаний особою, яка його склала й будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_1 вказаному протоколі щодо його складення, зокрема, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, не зазначив.
Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення координації рухів, неприродна блідість обличчя, виявлені працівниками поліції 05 січня 2026 року у ОСОБА_1 в розумінні п.п.1,4 п.4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного чи іншого сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовилася. Вказане зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери працівника патрульної поліції.
Вказані докази спростовують доводи апелянта щодо недотримання працівниками поліції процедури проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також те, що працівниками поліції не надано достатніх доказів, що протокол відповідає нормам закону.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи їй пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що вона відмовилася від проходження такого огляду не можуть бути враховані і доводи про недійсність огляду як такого, що проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведено не було у зв`язку з відмовою останньої. 
Посилання апелянта на відсутність підпису у направленні на огляд до закладу охорони здоров`я, не спростовує факт вчинення вказаного адміністративного правопорушення. Дана обставина зумовлена виключно власною процесуальною поведінкою водія, а саме її категоричною відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння, що чітко зафіксовано на відеозаписі.
Сама по собі відсутність у направленні підпису про отримання цього документа не свідчить про порушення процедури оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції, оскільки норми чинного законодавства регламентують обов`язок складання та пред`явлення такого направлення особі, проте не передбачають безумовного обов`язку його примусового вручення даній особі за обставин коли особа відмовилася від проходження такого освідування. 
Досліджені судом докази повністю спростовують доводи в цій частині та свідчать про їхню необґрунтованість.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не спростовують її вину в порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином вищевказані доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта судом сприймаються критично, оскільки вони не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 рокує законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
Керуючись положеннями статті 284, 294 КУпАП, Київський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Поновити  ОСОБА_1  процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 11 березня 2026 рокузалишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 
апеляційного суду М.А.Яворський