Справа № 569/9868/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
15 червня 2026 року м. Рівне
Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Гордійчук Н.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И Л А :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2026 року серії ЕПР1 № 638266, 12.04.2026 року о 19 год 03 хв в м. Рівне по вул. Олега Дудея, 12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення із автомобілем Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв із лівої сторони на перехресті для повороту ліворуч. Вналідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відеофіксація велася на технічний пристрій 475573, чим порушив вимоги п.п. 2.3.б, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Захисник ОСОБА_1 адвокат Марач В.В. надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі його підзахисного, який перебуває на службі в ЗСУ. В заяві зазначив, що ОСОБА_1 ПДР не порушував та не є винуватцем ДТП, оскільки його транспортний засіб перебував у нерухомому стані, а зіткнення сталося внаслідок руху автомобіля Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_3 заднім ходом. Також зазначив, що інший учасник ДТП залишив місце пригоди та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Просив закрити провадження у справі, зазначивши, що характер пошкоджень транспортних засобів та обставини події підтверджують відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Також зазначив, що саме його підзахисний ОСОБА_1 викликав працівників поліції, а залишити місце ДТП був змушений у зв`язку із переслідуванням його винуватця водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом Volkswagen Touran, д.н.з. НОМЕР_3 , до його місця проживання.
Потерпілий ОСОБА_2 о. при розгляді справи пояснив, що в день події жодних правил ПДР він не порушував. Зазначив, що пропускав дітей, які переходили дорогу у невстановленому місці, після чого до нього звернувся водій транспортного засобу Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 з претензіями, що він пошкодив його автомобіль. Він запропонував вказаному водію поїхали до нього додому з`ясовувати ситуацію. Машину він загнав в гараж біля свого будинку та випив 50 грам коньяку. Згодом, не дійшовши згоди, ОСОБА_1 викликав поліцію. Зазначив, що схеми місця ДТП не підписував, його транспортний засіб не має пошкоджень.
Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Марача В.В., потерпілого ОСОБА_2 о., дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до такого висновку.
Єдиний порядок дорожнього руху на території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року. 
Відповідно до вимог пункту 2.3.б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Вимогами пункту 13.1 ПДР встановлено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об`єктів.
Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.
Отже, умовами настання адміністративної відповідальності за вказаною статтею є наявність: 1) порушень учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, 2) пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, 3) причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.
Відсутність хоча б однієї з вищевказаних умов не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638266 від 12.04.2026 року, схема місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 о. 
На переконання судді зазначені докази не є належними та достатніми доказами вчинення особою адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.
Суддя наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
В порушення ст. 256 КУпАП, до згаданого протоколу про адміністративне правопорушення не долучено пояснення свідків, чи очевидців події, які б підтверджували зазначені у протоколі обставини.
Європейський Суд з прав людини у справі «Старков та Тищенко проти росії» звернув увагу на те, що в цій справі єдиними доказами, на які посилалися суди при визнанні заявників винними, були протокол про адміністративне правопорушення та заяви співробітників поліції. Суд вважав, що нездатність національних судових органів отримати свідчення незалежних спостерігачів за оспорюваним подій підірвала загальну справедливість судового розгляду.
При цьому, суддя вказує, що цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися.
В дослідженій суддею схемі місця ДТП не вказано об`єктивних обставин ДТП, у ній відсутні конкретні факти порушення ОСОБА_1 ПДР, що також підтверджується поясненнями потерпілого, долученими до матеріалів справи та наданими під час її розгляду.
Досліджені суддею матеріали справи не містять інформації щодо дій, вчинених 
ОСОБА_1 , які призвели до ДТП, що унеможливлює встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями та пошкодженням транспортного засобу потерпілого. Характер пошкоджень транспортних засобів та обставини події підтверджують відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Окрім того, саме ОСОБА_1 викликав працівників поліції для оформлення матеріалів ДТП, що підтверджується його поясненнями, долученими до матеріалів справи, а також поясненнями потерпілого. 
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальними, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції (справа «Лучанінова проти України»).
У рішеннях «Малофєєва проти росії» та «Карелін проти росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суть якого викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, а відтак провадження відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.
Суддя Наталія ГОРДІЙЧУК