Справа № 686/5372/26
Провадження № 2/686/5459/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої – судді Порозової І.Ю.,
за участю секретаря – Кшановської Є.З., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
У лютому 2026 року ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого вказало, що 15.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №15.06.2025-100000223, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 4000 грн., строком на 168 днів. Дата повернення кредиту 29.11.2025. Процентна ставка «Стандарт»- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 0 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 5% від суми Кредиту та дорівнює 200 грн. 00 коп. Комісія з обслуговування кредитної заборгованості – 200 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 
ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20.02.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 12120 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., по процентам в розмірі 5320 грн., комісією в розмірі 200 грн., додатковою комісією в розмірі 600 грн. та неустойкою в розмірі 2000 грн.
Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 03.03.2026 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач подала до суду відзив на позов за змістом якого позов визнає частково, просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення нарахованих процентів, штрафів та пені на підставі п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сімей», також вказує про розгляд справи у її відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 15.06.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) №15.06.2025-100000223, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі - 4000 грн., строком на 168 днів. Дата повернення кредиту 29.11.2025. Процентна ставка «Стандарт»- фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 0 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Процентна ставка "Економ" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 5% від суми Кредиту та дорівнює 200 грн. 00 коп. Комісія з обслуговування кредитної заборгованості – 200 грн. у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. 
За умовами п.16 заявки кредитного договору загальні витрати за кредитом становлять 6120 грн.
Згідно довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 12.02.2026 №1-1202, 15.06.2025 на картку № НОМЕР_1 успішно перераховані кошти на суму 4000 грн.
ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 20.02.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 12120 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000 грн., по процентам в розмірі 5320 грн., комісією в розмірі 200 грн., додатковою комісією в розмірі 600 грн. та неустойкою в розмірі 2000 грн.
Встановлені судом обставини підтверджуються: пропозицією про укладення кредитного договору (оферта); заявкою кредитного договору №15.06.2025-100000223, що містить умови видачі кредиту шляхом зарахування на карту №5457-08XX-XXXX-3536; паспортом споживчого кредиту; довідками ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1202 від 12.02.2026; довідкою-розрахунком про стан заборгованості; відповіддю позичальника від 15.06.2025 року про прийняття пропозиції кредитного договору за умовами визначеними у заявці.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша та друга статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, з урахуванням того, що договір укладено в умовах воєнного стану, суд вважає, що заборгованість за неустойкою в розмірі 2000 гривень не підлягає стягненню.
За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
З урахуванням принципів справедливості, добросовісності, на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
З огляду на оплатний характер кредиту, умова договору про додаткову оплату-комісії за його обслуговування є неправомірною, до того ж позивачем не доведено, що таке обслуговування здійснювалося і в чому воно полягає, тому в цій частині позов відхиляється.
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. 
Однак, суд не бере до уваги доводи відповідача про застосування, як до дружини військовослужбовця, ч.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» для звільнення від сплати відсотків, оскільки доказів участі чоловіка відповідачки в заходах визначених зазначеною нормою на момент укладення нею кредитного договору та нарахування платежів за договором, нею не надано.
До відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 долучає копії матеріалів переписки з позивачем, до якої долучалася довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України. Якість вказаної довідки унеможливлює повну ідентифікацію її змісту, однак є достатньою для підтвердження участі ОСОБА_2 в заходах по обороні України, востаннє станом на 07.03.2023 року, в той час, як договір укладено 15.06.2025 року.
Судом роз`яснено право відповідача надати документи, які підтверджують висловлені нею заперечення щодо позову, шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу відповідача 30.04.2026 року, однак будь яких інших документів на підтвердження обставин застосування до відповідача пільгових умов кредитування нею не надано.
З огляду на викладене, обґрунтованими є вимоги щодо стягнення заборгованості за договором кредиту від 15.06.2025 року на суму 9520 грн. (з яких: 4000 грн. – тіло кредиту, 5320 грн. – проценти, 200 грн. – комісія з надання кредиту).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2091,26 грн. (9520х2662,40/12120).
Керуючись ст.ст.280-282, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію» суд –

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ: 37356833) заборгованість за Кредитним договором №15.06.2025-100000223 від 15.06.2025 у розмірі 9520 грн. (з яких: 4000 грн. – тіло кредиту, 5320 грн. – проценти, 200 грн. – комісія з надання кредиту) та 2091,26 грн. судового збору.
В решті позову відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Дата складання повного тексту рішення суду 02.07.2026.

Суддя: