ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5412/26 Справа № 175/3957/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Васюченка О.Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого – Ткаченко І.Ю., 
суддів: Пищиди М.М., Свистунової О.В. 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 
на ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року,-

В С Т А Н О В И В: 

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться вищезазначена цивільна справа. По справі постановлялися різні судові рішення. 21.05.2025 року представник відповідача через систему «Електронний суд» надіслав клопотання про призначення експертизи у якій він просив суд: призначити у справі № 175/3957/25 судові: будівельно-технічну, оціночно-будівельну і оціночно-земельну експертизи, на розгляд яких просив поставити питання: «Чи можливо поділити будинок, споруди і будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами справи на дві рівні частки - по позивачу та відповідачу?» (том 2, а.с. 16-18). Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року в задоволенні клопотання про призначення судових: будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертиз — відмовлено (том 2 а.с. 67-68). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2025 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (том 2 а.с. 144-147). У судовому засіданні представник відповідача прохав задовольнити його клопотання про призначення експертизи та просив призначити у справі № 175/3957/25 судові будівельно-технічну, оціночно-будівельну та оціночно-земельну експертизу, на розгляд якої поставити питання: «Чи можливо поділити будинок, споруди і будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами справи на дві рівні частки - по позивачу та відповідачу.» Своє клопотання представник відповідача обґрунтовує наступним: «Одним із доказів, що обґрунтовує правову позицію позивачки є звіт про технічне обстеження затверджений директором ТОВ «Житлово-будівельна компанія «АУДИТ» С.Ф. Апаріна та складений виконавцем С.О. Ілюшечкіним. Згідно до цього звіту спірне майно є житловим будинком, що відповідає вимогам надійності і можливість їх безпечної експлуатації . Але звертаю увагу суду, що цей звіт не є висновком судового експерта, особа, що його складала не є судовим експертом та не попереджена про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку. Іншими словами ніякої відповідальності ні директор Апаріна, ні виконавець Ілюшечкин за свій звіт не несуть. Також цей письмовий доказ не містить відповіді на питання чи відповідає майно нормам ДБН і може бути введений в експлуатацію. А як суд може визнавати право власності на самочинне будівництво, не знаючи навіть чи можна потім це буде зареєструвати. Тим більше, що суд не є органом, що вповноважений на введення об`єктів нерухомості в експлуатацію. Не зайвим буде відзначити, що до цього звіту долучені фото, що, по-перше, не могли бути здійснені ОСОБА_3 , оскільки в нього не було доступу до будинку, а по-друге, вони відображають лише фасад якогось будинку, з чого не можливо встановити ступінь завершення будівництва. Теж саме і з технічним паспортом. Відповідач не допускав до інвентаризації будинку жодних осіб, тож вважати цей документ достовірним також не можна. Тож вказаний звіт Товариства з обмеженою відповідальністю з виконавцем, що не є судовими експертами, не може вважатись належним і допустимим доказом в розумінні Цивільного процесуального кодексу України. А відтак в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про закінчення будівництва спірного, як позивач каже, будинку та його відповідності нормам ДБН». 19.11.2025 представник позивача через систему «Електронний суд» надіслала клопотання яке підтримав у судовому засіданні, за змістом якого не заперечував проти призначення у справі судом відповідної експертизи та просив уточнити перелік питань, винесених на експертне дослідження (том 2, а.с. 180-181).

Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року клопотання задоволено частково.
Призначено по справі № 175/3957/25 будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. 
На вирішення експертизи поставити наступні питання експертам:
1. Чи відповідає будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , усім будівельним нормам та стандартам у галузі будівництва та чи є воно завершене будівництвом?
2. Чи можлива подальша безпечна експлуатація за цільовим призначенням житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ?
3. Чи можливо поділити будинок, споруди і будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , між сторонами справи на дві рівні частки - по позивачу та відповідачу?
В задоволенні інших вимог клопотання – відмовлено (том 3, а.с.52-53).

Не погодившись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу. Вважає таку ухвалу в частині постановлених на вирішення будівельно-технічної експертизи питань 1 та 2, необґрунтованою, такою, що порушує процесуальні права відповідача на об`єктивний розгляд справи та порушує принцип змагальності сторін. 
Просить скасувати ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026 року в частині постановки на вирішення судової будівельно-технічної експертизи питань: 1) Чи відповідає будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , усім будівельним нормам та стандартам у галузі будівництва та чи є воно завершене будівництвом? 2) Чи можлива подальша безпечна експлуатація за цільовим призначенням житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 ? Покласти одноособово на відповідача – ОСОБА_2 витрат на проведення експертизи в частині дослідження зазначених питань. В іншій частині залишити ухвалу без змін (том 3, а.с. 62-65)

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково клопотання, суд першої інстанції, враховуючи предмет та підстави позову, вважав, що дослідження вказаних обставин має значення для вирішення справи, для чого необхідні спеціальні знання. Щодо вимог клопотання в частині призначення оціночно-будівельної і оціночно-земельної експертизи, суд першої інстанції, відмовив, оскільки призначення відповідних експертиз безпосередньо не відноситься до предмету доказування по даній справі. Крім того, доказів в обґрунтування своєї позиції щодо вище наведеного та зазначено надано не було, а тому вказані вимоги безпідставні і не ґрунтуються на вимогах закону. 

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції у зв`язку з наступним.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.
Приписами частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, порядок призначення експертизи судом регулюється §6 глави 5 розділу І ЦПК України.
За приписами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
За змістом частини третьої статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
Із аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Статтею 104 ЦПК України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 3 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Відповідно до п. 5.1 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, основними завданнями будівельно-технічної експертизи є: визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів; визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів; визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо; визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.
Орієнтовний перелік питань, які можуть бути поставлені на вирішення будівельно-технічної експертизи зазначено у п. 5.1.1 вказаних Науково-методичних рекомендацій.

У справі, що розглядається, з огляду на предмет спору – поділ домоволодіння, позивач посилається на те, що спірне домоволодіння є фактично завершене будівництвом та підлягає поділу, як спільно нажите майно подружжя, відповідач в свою чергу заперечує проти позовних вимог у повному обсязі. Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що є підстави для призначення будівельно-технічної експертизи спірного майна, а поставлені на вирішення експертизи питання відповідають орієнтовному переліку питань експертизи та стосуються предмету спору.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Отже, ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін, а суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що призначення будівельно-технічної експертизи у даній справі зумовлено тим, що відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення по суті спору повинно бути законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності призначення у справі експертизи для встановлення обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що спірний об`єкт, що є предметом цієї справи є самочинним будівництвом, а отже на нього не може бути визнано право власності, а тим більше здійснено його поділ, не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд на даній стадії судового розгляду цього спору не може втручатись у дії суду по визначенню обсягу і достатності доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для задоволення апеляційної скарги.

Таким чином, перевіривши оскаржувану ухвалу в контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала відповідає нормам процесуального законодавства.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Щодо заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Між тим, 10 квітня 2026 року через підсистему “Електронний суд” ОСОБА_2 звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконання ухвали Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026 року по справі № 175/3957/25 та заборони проведення призначеної нею судової експертизи до набрання законної сили постанови Дніпровського апеляційного суду у цій справі.
В обґрунтування якої ОСОБА_2 зазначає, що покладення обов`язку повної оплати експертизи на відповідача створює непропорційний фінансовий тягар та порушує принцип процесуальної рівності сторін. 
Крім того, вказує, що предметом даної справи є поділ спірного майна та визнання за сторонами права власності на 1/2 частини будинку і земельної ділянки. Питання відповідності будівництва вимогам ДБН, завершеності будівництва та можливості безпечної експлуатації не входять до предмета доказування у даній справі, оскільки не впливають на можливість вирішення питання щодо поділу майна між сторонами. 

Проте, колегія суддів, ознайомившись із вказаною заявою ОСОБА_2 не вбачає підстав для зупинення виконання ухвали Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026 року по справі № 175/3957/25 та заборони проведення призначеної нею судової експертизи до набрання законної сили постанови Дніпровського апеляційного суду у цій справі, оскільки цією постановою ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23.02.2026 року залишено без змін. Відтак, відсутні правові підстави для вирішення питання про зупинення виконання дії оскаржуваної ухвали до закінчення її перегляду в апеляційному порядку.

Разом з тим, необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 червня 2026 року.

Судді: