СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року м. Харків Справа № 922/4093/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду в порядку письмового провадження (без виклику учасників справи) апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (вх. №299 Х/2)
на рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Жиляєвим Є.М. в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (повне рішення складено 23.01.2026) у справі №922/4093/25
за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м.Київ,
до Комунальної установи Малиженського психоневрологічного інтернату Золочівського району, Харківська обл, с. Малижине,
про стягнення 177 145,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД Укрінтеренерго) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунальної установи Малиженського психоневрологічного інтернату Золочівського району, в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь 83 913,17 грн заборгованості за поставлену в січені 2022 року електричну енергію, 46 795,96 грн 15% річних та 46436,09грн інфляційних втрат. Також до стягнення заявлено судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у справі №922/4093/25 у позові відмовлено повністю.
Відмовляючи в позові, місцевий господарський суд зазначив, що для встановлення обставини того, що Комунальна установа Малиженський психоневрологічний інтернат є правонаступником усього майна, усіх прав та обов`язків Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. Як встановлено судом, станом на час ухвалення судового рішення у даній справі у матеріалах справи відсутній підписаний акт передачі матеріальних цінностей, активів та пасивів реорганізованої юридичної особи. Водночас, на думку суду, правонаступництво установи відповідача у даній справі, зокрема, щодо боргів Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат відбувається лише після внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Станом на час як звернення позивача з даним позовом, так і станом на час ухвалення судового рішення по даній справі відповідні зміни стосовно Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат Золочівського району (код ЄДРПОУ 03189630) та стосовно Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат (код ЄДРПОУ 03189630) внесені не були. Відтак, на думку суду, позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат є необґрунтованим та таким, що поданий передчасно.
Позивач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, 16.02.2026 через підсистему "Електронний суд" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у даній справі повністю і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Одночасно апелянт просить стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог позивач вказує, що рішення Харківської обласної ради №1168-VIII від 24.04.2025 є юридичним фактом, що самостійно породжує правові наслідки у вигляді універсального правонаступництва відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України). Універсальне правонаступництво не залежить від технічного внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки має декларативний, а не конститутивний характер. За твердженням скаржника, тривала відсутність реєстрації припинення Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат порушує права ДПЗД «Укрінтеренерго» та не може позбавити останнього права на стягнення заборгованості з правонаступника. В свою чергу, звернення позивача до суду є своєчасним, правомірним та таким, що відповідає принципам належного захисту права. Зобов`язання зі сплати вартості спожитої електроенергії виникло ще у 2022 році, а відповідальність за борг перейшла до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат разом з усіма іншими правами та обов`язками, незалежно від завершеності реєстраційних дій. На думку скаржника, відсутність здійснення реєстрації припинення юридичної особи (боржника) протягом тривалого часу є ні що іншим, як зловживанням, метою якого є уникнення відповідальності. Фактична бездіяльність відповідача щодо оплати боргу, відсутність будь-яких спроб врегулювання питання, ігнорування надісланих претензій та виставлених рахунків, підтверджують недобросовісність у виконанні зобов`язань, що суперечить принципу чесності та справедливості, який лежить в основі господарського судочинства.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2026 поновлено Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у справі №922/4093/25; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у справі №922/4093/25; постановлено розглянути апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у справі №922/4093/25 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження); зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у справі №922/4093/25; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 15 днів з дня вручення даної ухвали; витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/4093/25.
Згідно з ч. 13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За приписами ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.
За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.
Ухвала суду про відкриття апеляційного провадження була направлена учасникам справи через підсистему "Електронний суд" до електронного кабінету користувачів і доставлена учасникам справи 03.03.2026 (з урахуванням положень ч. 6 ст. 242 ГПК України).
Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи, направленні на повідомлення учасників справи про відкриття апеляційного провадження у даній справі і її розгляд у порядку письмового провадження (без виклику учасників справи в судове засідання), а також створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
04.03.2026 матеріали справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.
19.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№3198), в якому вказує про необґрунтованість та передчасність поданого позивачем позову до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат; вважає рішення Господарського суду Харківської області обґрунтованим та законним, а апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" такою, що не підлягає задоволенню.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.2026 у зв`язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Тарасова І.В.
В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції встановила таке.
Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", що діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 06.11.2018 № 1344, виконує покладені на нього спеціальні обов`язки, відповідно до статті 62 Закону України "Про ринок електричної енергії" та Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 № 483 (зі змінами).
Як вказано в позовній заяві, Комунальна установа Липецький психоневрологічний інтернат (надалі - відповідач, споживач) приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії (далі - договір).
Відповідно до п. 6.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312, (надалі - ПРРЕЕ) адміністратор комерційного обліку повідомляє оператора системи та постачальника останньої надії про перелік споживачів, які переходять до постачальника останньої надії. Оператор системи розподілу протягом одного робочого дня з дня отримання такого повідомлення надає постачальнику останньої надії інформацію про контактні дані споживачів.
Акціонерне товариство "Харківобленерго" (далі - АТ "Харківобленерго", ОСР) визначений, як оператор системи розподілу згідно реєстру суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, та на яких покладені функції адміністраторів комерційного обліку відповідно до положень пункту 10 ПРРЕЕ в редакції, що діяла до 01.07.2024.
Листом за вих. №56к-01/04-91 від 10.01.2022 АТ "Харківобленерго" повідомило, що з 01.01.2022 постачання електроенергії відповідачу здійснюється постачальником останньої надії.
Відповідно до пункту 6.2.8 ПРРЕЕ постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів.
За твердженням позивача, Комунальна установа Липецький психоневрологічний інтернат перебував на постачанні електричної енергії у постачальника останньої надії у січні 2022 року.
Позивачем у позові зазначено про те, що всю інформацію щодо споживачів та обсягу спожитої ними електричної енергії ДПЗД "Укрінтеренерго" отримує від ОСР в звітах. 
На підставі звіту АТ "Харківобленерго" ДПЗД "Укрінтеренерго" склало акт купівлі-продажу електричної енергії №018081 від 31.01.2022 за січень 2022 року, за яким Комунальна установа Липецький психоневрологічний інтернат спожила електроенергію в обсязі - 15 054 кВт*год на суму 83 913,17 грн та рахунок №000003189624/19/001/25551 від 11.02.2022, які направлялись 15.02.2022 на електронну адресу споживача. Сплату за вказаним рахунком проведено не було.
Таким чином, заборгованість за поставлену електричну енергію за січень 2022 року в обсязі 15 054 кВт*год становить 83 913,17 грн, яка залишилася несплаченою.
Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа - Комунальна установа Липецький психоневрологічний інтернат, код ЄДРПОУ 03189624, перебуває у стані припинення на підставі рішенням Харківської обласної ради №1168-VIII від 24.04.2025 "Про припинення Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат шляхом приєднання до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат".
У вищевказаному рішенні Харківської обласної ради зазначено, що Комунальна установа Малиженський психоневрологічний інтернат, код ЄДРПОУ 031896300, є правонаступником усього майна, усіх прав та обов`язків Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат, код ЄДРПОУ 03189624.
Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, що стало підставою для їх захисту у судовому порядку.
23.01.2026 ухвалено оскаржуване рішення суду з підстав, викладених вище.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає таке.
Статтею 162 ГПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №278/1258/16-ц та від 25.11.2020 у справі №233/1950/19.
Відповідно до частин 1, 4 статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
З позовної заяви вбачається, що вимога про стягнення заборгованості Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат за спожиту електричну енергію у січні 2022 року пред`являється до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат в порядку ч.1 ст. 104 ЦК України, як до правонаступника всіх прав та обов`язків боржника.
Як вбачається з матеріалів справи рішенням Харківської обласної ради XXXII сесії VIII скликання від 24 квітня 2025 року припинено Комунальну установу Липецький психоневрологічний інтернат шляхом приєднання до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальна установа Липецький психоневрологічний інтернат (код ЄДРПОУ 03189630) перебуває в стані припинення.
За загальним правилом правонаступництво - це перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого. 
Розрізняють дві форми правонаступництва: універсальне та часткове (сингулярне). При універсальному правонаступництві до правонаступника (фізичної або юридичної особи) разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Таке правонаступництво має місце у разі спадкування, реорганізації юридичної особи шляхом перетворення, злиття, приєднання. При частковому (сингулярному) правонаступництві до правонаступника переходять тільки певні права та обов`язки кредитора.
У пунктах 37, 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17 зазначено, що при реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.
Згідно частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 у справі №264/5957/17 зазначила, що правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника). При цьому зауважила, що поняття правонаступництво юридичної особи, правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи і процесуальне правонаступництво юридичної особи - сторони у справі мають різний зміст.
Статтею 106 ЦК України передбачено, що злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади. Законом може бути передбачено одержання згоди відповідних органів державної влади на припинення юридичної особи шляхом злиття або приєднання.
Порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення регламентовано статтею 107 ЦК України, за приписами якої кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом. Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до Єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників.
Отже, законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників. 
У розумінні зазначених норм закону приєднання - це така форма реорганізації, при якій одна юридична особа включається до складу іншої юридичної особи, що продовжує існувати й далі, але в більшому масштабі. Приєднувана ж організація припиняє свою діяльність як самостійна юридична особа. У разі приєднання на підставі передавального (а не ліквідаційного) акта орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, виключає юридичну особу, яка припинила діяльність, з державного реєстру. 
У частині восьмій статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців, станом на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Липицького психоневрологічного інтернату (код ЄДРПОУ 03189624) не внесено, зазначено статус юридичної особи - в стані припинення. Відомості щодо правонаступників юридичної особи – Липицького психоневрологічного інтернату відсутні.
Водночас судова колегія звертає увагу, що, вирішуючи питання про правонаступництво, потрібно мати на увазі, що істотне значення у справі має як запис в установчих документах про правонаступництво, так і фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов`язує перехід майнових прав та обов`язків, а саме: рішення власника (власників), підписання розподільчого балансу тощо (у випадку виділу), а відтак у вирішенні питань, пов`язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов`язків на майно (майнові права).
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2020 у справі №910/4656/14.
У разі реорганізації юридичної особи шляхом її приєднання факт настання правонаступництва безпосередньо пов`язаний з моментом передання прав та обов`язків від правопопередника до правонаступника.
В разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється.
Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а всієї їх сукупності. Тобто при універсальному правонаступництві до правонаступника чи правонаступників переходить усе майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать (незалежно від їх виявлення на момент правонаступництва), на підставі передавального акта. Наведені обставини передують внесенню запису до Реєстру про припинення юридичної особи, яка припиняється в результаті реорганізації.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц дійшов висновку про те, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі №922/347/21. 
Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №910/5953/17.
За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.06.2020 у справі №910/5953/17, якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до можливостей порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями. При цьому Велика Палати Верховного Суду в зазначеній постанові визнала помилковим висновок попередніх судових інстанцій про те, що правонаступництво не відбулося за відсутності в Реєстрі запису про припинення юридичної особи, яка реорганізовувалася.
Зазначене також кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.09.2020 у справі №296/443/16-ц та постанові від 04.11.2020 у справі №922/817/18.
Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов`язки припиненої юридичної особи, несе відповідальність за її зобов`язаннями в повному обсязі (ст. 107 ЦК України).
Дослідивши матеріали справи судом апеляційної інстанції встановлено, що станом на час розгляду справи у суді першої інстанції передавальний акт, яким визначено всі права та обов`язки, а також майно Липицького психоневрологічного інтернату, що переходять до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат, не сформовано та не затверджено власником. 
Отже, колегія суддів вважає, що прийняття рішення Харківської обласної ради №1168-VIII від 24.04.2025 "Про припинення Комунальної установи Липецький психоневрологічний інтернат шляхом приєднання до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат" не може засвідчувати момент передачі зобов`язань юридичної особи, яка перебуває в процесі реорганізації, до відповідача у справі з підстав правонаступництва, оскільки відсутні докази наявності затвердженого засновником передавального акта, як того вимагає стаття 107 ЦК України. 
Разом з тим колегія суддів звертає увагу, що передавальний акт та розподільчий баланс, які затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення (стаття 107 ЦК України) і є підтвердженням факту та допустимим доказом переходу прав та обов`язків юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання до іншої юридичної особи.
Аналогічний висновок наведено в постанові Верховного Суду від 08.02.2023 у справі №910/16900/19.
Відтак, матеріалами справи спростовуються доводи позивача, що Комунальна установа Малиженський психоневрологічний інтернат Золочівського району набула прав та обов`язків у спірних правовідносинах. 
Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ГПК України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 та від 13.10.2020 №640/22013/18.
Суд не може за власною ініціативою залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17, Верховного Суду від 04.07.2024 у справі № 924/334/22).
З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Комунальної установи Малиженський психоневрологічний інтернат є таким, що поданий передчасно, у зв`язку з чим задоволенню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника не знайшли підтвердження під час апеляційного перегляду справи, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки носять характер оціночних суджень і не містять в собі посилань на докази, які б могли спростувати вказані вище висновки суду, які, в свою чергу, ґрунтуються на належних і допустимих в розумінні статей 76,77 Господарського процесуального кодексу України доказах.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права
Відповідно до частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права, що призвели до неправильного вирішення справи по суті.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у справі №922/4093/25 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.
У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 23.01.2026 у справі №922/4093/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.
Повна постанова складена 06.05.2026.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна 

Суддя І.В. Тарасова