154/1398/26 
2/154/1116/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року          м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Вітера І.Р.,
з участю секретаря судового засідання Багдасарової Л.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
ВСТАНОВИВ:
07 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про визнання виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни таким, що не підлягає виконанню.
Стислий виклад позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3959, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 17 311,28 грн. 
Також позивач зазначає, що 18 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58638114 з примусового виконання зазначеного виконавчого напису.
На обґрунтування позову позивач посилається на те, що не отримував від відповідача та приватного нотаріуса документів, які стосувалися заборгованості та вчинення виконавчого напису, був позбавлений можливості заперечити проти заявленої до стягнення суми, а тому вважає, що на момент вчинення виконавчого напису заборгованість не була безспірною.
Крім того, позивач посилається на порушення нотаріусом вимог Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.
Зокрема, позивач вказує, що після визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року в частині доповнення Переліку розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, виконавчі написи щодо кредитних договорів, які не є нотаріально посвідченими, не могли вчинятися на підставі такого Переліку.
У зв`язку з цим позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований у реєстрі за № 3959, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 17 311,28 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.
Стислий виклад позиції відповідача та третіх осіб.
10 квітня 2026 року від Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до суду надійшла заява про визнання позову.
У поданій заяві відповідач визнав позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, просив розглянути справу за відсутності його представника, а також просив вирішити питання про розподіл судових витрат із урахуванням положень процесуального закону щодо покладення на відповідача 50 відсотків судового збору у разі визнання позову.
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна та приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна письмових пояснень щодо позовних вимог до суду не подали.
Процесуальні дії та рішення у справі.
Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 07 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року.
10 квітня 2026 року від Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до суду надійшла заява про визнання позову.
05 травня 2026 року від представника позивача Мотальової-Кравець Валерії Юріївни до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи подання відповідачем письмової заяви про визнання позову, відсутність заперечень інших учасників справи, а також те, що вирішення спору можливе на підставі наявних у справі письмових доказів, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, встановлені судом за доказами сторін.
З постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 18 березня 2019 року вбачається, що відкрито виконавче провадження № 58638114 з примусового виконання виконавчого напису № 3959, виданого 18 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Зазначеним виконавчим написом передбачено стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 17 311,28 грн. У цій же постанові приватного виконавця зазначено, що виконавчий напис № 3959 від 18 лютого 2019 року набрав чинності 18 лютого 2019 року. Боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, а також повідомлено про стягнення основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1 731,13 грн, що складає 10 відсотків від загальної суми до стягнення за виконавчим документом. 
З постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 27 березня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 58638114 вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року приватний виконавець встановила отримання боржником доходу від СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА КАВАЛЯУСКАСА ВІТАУТАСА АНТАНОВИЧА, ЄДРПОУ/ІПН 21732003. Цією постановою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 та визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків. У постанові зазначено, що загальна сума, яка підлягала стягненню з боржника за виконавчим провадженням № 58638114, складала 19 442,41 грн, з яких сума боргу за виконавчим написом становила 17 311,28 грн, основна винагорода приватного виконавця — 1 731,13 грн, витрати на проведення виконавчих дій — 400,00 грн. 
З постанови приватного виконавця від 28 грудня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 58638114 вбачається, що приватним виконавцем повторно вирішувалося питання про звернення стягнення на доходи боржника за тим самим виконавчим написом № 3959 від 18 лютого 2019 року. У постанові зазначено, що за відомостями ПФУ та ДФС боржник отримував дохід від фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , ЄДРПОУ/ІПН НОМЕР_1 . Цією постановою визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, а загальна сума, яка підлягала стягненню з боржника за виконавчим провадженням № 58638114, також зазначена у розмірі 19 442,41 грн. 
З постанов приватного виконавця від 27 травня 2025 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 58638114 вбачається, що приватним виконавцем продовжувалося примусове виконання виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року. В одній із постанов зазначено, що боржник отримує дохід від ОСОБА_3 , ЄДРПОУ/ІПН НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 . Постановою визначено здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, а суму боргу за виконавчим провадженням зазначено у розмірі 16 139,54 грн, з яких сума боргу за виконавчим документом — 14 672,31 грн, основна винагорода приватного виконавця — 1 467,23 грн. 
З іншої постанови приватного виконавця від 27 травня 2025 року у тому ж виконавчому провадженні № 58638114 вбачається, що приватний виконавець встановила отримання боржником доходу від ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОРД БУК», ЄДРПОУ 39000228. Цією постановою також звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , визначено здійснювати відрахування із доходів у розмірі 20 відсотків, а загальну суму боргу за виконавчим провадженням зазначено у розмірі 16 139,54 грн, що складається із суми боргу за виконавчим документом у розмірі 14 672,31 грн та основної винагороди приватного виконавця у сумі 1 467,23 грн. 
З постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 27 березня 2026 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 58638114 вбачається, що приватним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року постановлено накласти арешт на грошові кошти та електронні гроші боржника ОСОБА_1 , що містяться на відкритих рахунках та електронних гаманцях, а також на кошти та електронні гроші на рахунках і електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, крім коштів та електронних грошей, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Арешт накладено у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, яка становить 16 139,54 грн. 
З копії листа Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 23 грудня 2021 року № ПІ-І-11-13/938 вбачається, що свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видано Харі Наталії Станіславівні Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року за № 6685. Також у листі зазначено, що приватна нотаріальна діяльність ОСОБА_4 по Київському міському нотаріальному округу була зареєстрована на підставі наказу Головного територіального управління юстиції у місті Києві, з видачею реєстраційного посвідчення від 19 лютого 2008 року № 803.
Із цього ж листа вбачається, що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15 березня 2021 року № 280/6 припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. на підставі наказу Міністерства юстиції України від 12 березня 2021 року № 931/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я Хари Наталії Станіславівни». У листі також зазначено, що питання передачі документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Хари Н.С. перебуває на контролі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.
Застосовані судом норми права, мотиви та висновки суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що предметом судового розгляду у цій справі є вимога позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Судом встановлено, що 18 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3959, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 17 311,28 грн.
Також судом встановлено, що 18 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольгою Леонідівною на підставі зазначеного виконавчого напису відкрито виконавче провадження № 58638114. У межах цього виконавчого провадження приватним виконавцем у подальшому виносилися постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також постанова про арешт коштів боржника.
Отже, наявні у справі письмові докази підтверджують не лише формальне існування спірного виконавчого напису, але й реальність спірних правовідносин, оскільки цей виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та спричинив для позивача правові наслідки у вигляді відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на доходи та накладення арешту на кошти.
Витребувані ухвалою суду від 07 квітня 2026 року матеріали нотаріальної справи щодо вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року до суду не надійшли. Разом з тим ця обставина не перешкоджає вирішенню спору по суті, оскільки наявні у справі письмові докази у своїй сукупності підтверджують факт вчинення оспорюваного виконавчого напису, його пред`явлення до примусового виконання та виникнення для позивача реальних правових наслідків. Крім того, суд враховує, що нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни припинена, що об`єктивно ускладнює виконання ухвали суду про витребування матеріалів нотаріальної справи безпосередньо від цієї особи. За таких обставин відсутність матеріалів нотаріальної справи не спростовує факту вчинення спірного виконавчого напису та не позбавляє суд можливості перевірити наявність підстав для захисту права позивача у заявлений ним спосіб за наявними у справі доказами.
Відповідач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» подав до суду письмову заяву про визнання позову. У цій заяві відповідач визнав позовні вимоги, просив розглянути справу за відсутності його представника та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Отже, саме по собі визнання позову відповідачем не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи не суперечить таке визнання закону, чи не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також чи наявні правові підстави для задоволення заявлених вимог. У цій справі суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем є добровільним, стосується правовідносин між сторонами, не суперечить закону та не порушує прав чи інтересів інших осіб.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Зазначена норма процесуального права гарантує позивачу право на звернення до суду з вимогою про захист його цивільного права у разі, якщо виконавчий напис нотаріуса, на думку позивача, вчинено з порушенням закону або якщо такий напис створює для нього несприятливі правові наслідки.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом наведених норм позивач має право звернутися до суду із позовом про захист свого майнового інтересу, якщо внаслідок вчинення виконавчого напису нотаріуса з нього у позасудовому порядку здійснюється або може здійснюватися примусове стягнення грошових коштів.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису є одним із передбачених законом позасудових способів захисту цивільного права стягувача, однак такий спосіб може застосовуватися лише за умов та в порядку, прямо визначених законом.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні — це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як виконавчі написи.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.
Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією, правове регулювання якої здійснюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» у редакції, чинній на час вчинення спірного виконавчого напису, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
За змістом наведених норм вчинення виконавчого напису нотаріуса можливе лише за сукупності таких умов: подані документи повинні встановлювати заборгованість боржника; така заборгованість має бути безспірною; документи мають належати до Переліку документів, за якими допускається безспірне стягнення на підставі виконавчого напису; з дня виникнення права вимоги не повинен сплинути встановлений законом строк.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису не є вирішенням спору про право. Нотаріус діє у сфері безспірної юрисдикції, не встановлює і не змінює прав та обов`язків сторін, не вирішує по суті питання про наявність чи відсутність боргу, а лише посвідчує право стягувача на примусове виконання зобов`язання за умови, що це право вже існує та підтверджене документами, передбаченими законом.
Тому виконавчий напис нотаріуса не породжує право стягувача на стягнення, а лише підтверджує можливість реалізації такого права у позасудовому порядку. Відповідно, на момент звернення стягувача до нотаріуса має існувати як саме право вимоги, так і безспірна заборгованість боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису. Для нотаріуса така безспірність підтверджується формальними ознаками — документами, поданими стягувачем відповідно до Переліку документів. Однак сам по собі факт подання стягувачем певних документів нотаріусу не означає, що між сторонами об`єктивно відсутній спір щодо заборгованості, її розміру, строків стягнення або правових підстав такого стягнення.
З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» боржник має право оскаржити виконавчий напис нотаріуса до суду як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача, зокрема щодо наявності боргу, його розміру, строків давності або відсутності безспірності заборгованості.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою формального додержання нотаріусом процедури. Суд повинен перевірити доводи позивача у повному обсязі та встановити, чи справді на момент вчинення виконавчого напису існувала безспірна заборгованість саме у тому розмірі, який зазначений у виконавчому написі, а також чи були правові підстави для вчинення такого напису.
Такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, відповідно до якої при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен перевіряти не лише додержання нотаріусом формальних процедур, а й наявність безспірної заборгованості боржника перед стягувачем на момент вчинення виконавчого напису.
Окремого значення для цієї справи має правове регулювання Переліку документів, за якими стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Перелік документів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, було доповнено розділом щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин. Зокрема, передбачалося, що для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів, стягувач подає оригінал кредитного договору та засвідчену ним виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості і строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.
Разом з тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін.
Отже, на момент вчинення спірного виконавчого напису, тобто 18 лютого 2019 року, розділ Переліку документів, який дозволяв вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, що не є нотаріально посвідченими, вже був визнаний незаконним та нечинним. У зв`язку з цим кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входив до переліку документів, за якими могло бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
За матеріалами справи спірний виконавчий напис № 3959 від 18 лютого 2019 року вчинено щодо стягнення заборгованості на користь банку за кредитними правовідносинами. Водночас матеріали справи не містять доказів того, що договір, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, був нотаріально посвідченим, а відповідач, визнаючи позов, не заперечив доводів позивача щодо незаконності вчинення такого виконавчого напису.
За таких обставин приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, вчиняючи 18 лютого 2019 року виконавчий напис № 3959, не мала правових підстав застосовувати положення Переліку документів у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, оскільки відповідна частина цієї постанови на час вчинення виконавчого напису була незаконною та нечинною.
Зазначене свідчить про порушення нотаріусом під час вчинення спірного виконавчого напису вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, зокрема вчинення виконавчого напису за документом, який не належить до документів, за якими на той час могло проводитися безспірне стягнення, є самостійною та достатньою підставою для визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Такий підхід узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21, відповідно до якої порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Суд також бере до уваги, що відповідач, який є стягувачем за спірним виконавчим написом, не подав доказів, які б підтверджували наявність на момент вчинення виконавчого напису безспірної заборгованості позивача саме у розмірі 17 311,28 грн, не спростував доводів позивача щодо незаконності виконавчого напису та, навпаки, подав заяву про визнання позову.
За загальними засадами цивільного судочинства, визначеними статтями 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Оскільки відповідач не заперечив проти позову, визнав заявлені вимоги, не подав доказів на підтвердження правомірності вчинення виконавчого напису та наявності безспірної заборгованості, а наявні у справі докази підтверджують факт вчинення виконавчого напису, його примусового виконання та настання для позивача правових наслідків, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Суд зазначає, що у цій справі наявні правові підстави для прийняття визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону, відповідає встановленим судом фактичним обставинам, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а заявлений позивачем спосіб захисту є належним та ефективним для усунення правових наслідків оспорюваного виконавчого напису.
Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виконавчий напис, вчинений 18 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною та зареєстрований у реєстрі за № 3959, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 17 311,28 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
За таких обставин позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню.
Судові витрати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до частини третьої статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
З матеріалів справи вбачається, що 01 квітня 2026 року між адвокатом Мотальовою-Кравець Валерією Юріївною та ОСОБА_1 укладено договір № 01-04-26/1 про надання правової допомоги.
Відповідно до пункту 1.1 цього договору адвокат прийняла доручення клієнта щодо надання правової допомоги з питань захисту прав і представлення інтересів клієнта у цивільній справі щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 17 311,28 грн.
Згідно з пунктом 2.1 договору за послуги щодо надання правової допомоги клієнт виплачує адвокату гонорар у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до пункту 2.2 договору сторони погодили, що оплата правової допомоги здійснюється шляхом післяплати протягом п`яти днів з дня оголошення судом першої інстанції рішення, незалежно від результату розгляду справи.
З акта прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 01-04-26/1 від 01 квітня 2026 року та детального опису робіт вбачається, що адвокатом надано такі послуги: усна консультація вартістю 500,00 грн, витрачений час — 1 година; складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вартістю 3000,00 грн, витрачений час — 4 години, загальна кількість сторінок документа — 8 сторінок; складання заяви про забезпечення позову вартістю 1500,00 грн, витрачений час — 1 година, загальна кількість сторінок документа — 2 сторінки. Загальна вартість наданих послуг становить 5000,00 грн.
Повноваження адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни на представництво інтересів ОСОБА_1 у Володимирському міському суді Волинської області підтверджуються ордером серії СА № 1156443 від 06 квітня 2026 року.
Також до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001330, відповідно до якого Мотальова-Кравець Валерія Юріївна має право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Черкаської області від 01 лютого 2021 року № 496.
Суд враховує, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн підтверджені належними письмовими доказами, а саме договором про надання правової допомоги, актом прийому-передачі наданих послуг, детальним описом робіт та ордером адвоката.
При цьому зазначені витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, оскільки договір про надання правової допомоги укладено саме щодо оскарження виконавчого напису № 3959 від 18 лютого 2019 року, який є предметом судового розгляду у цій справі.
Суд також бере до уваги, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є помірним, відповідає характеру та складності справи, обсягу підготовлених процесуальних документів, часу, витраченому адвокатом, а також значенню справи для позивача, оскільки спірний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та спричинив для позивача правові наслідки у межах виконавчого провадження.
Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило. Доказів неспівмірності, необґрунтованості або надмірності таких витрат відповідачем не подано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн є підтвердженими, реальними, необхідними та розумними, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.
Щодо судового збору суд виходить із такого.
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Водночас частиною першою статті 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з цим позовом сплачено судовий збір у розмірі 1331,20 грн, що підтверджується випискою по картці за 01 квітня 2026 року, у якій зазначено платіж: судовий збір за позовом ОСОБА_1 до Володимирського міського суду Волинської області.
Оскільки відповідач Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування частини першої статті 142 ЦПК України.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 665,60 грн.
Інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 665,60 грн, підлягають поверненню ОСОБА_1 з державного бюджету у порядку, визначеному законом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, статтями 15, 16, 18 ЦК України, статтями 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 18 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований у реєстрі за № 3959, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 17 311,28 грн (сімнадцять тисяч триста одинадцять гривень двадцять вісім копійок).
Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок).
Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок).
Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто у сумі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок), згідно з випискою АБ «УКРГАЗБАНК» від 01 квітня 2026 року про сплату судового збору за подання позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікатор платіжної операції UETR feae3ea4-c23d-4fb9-a11c-62b53b0f4c08.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Представник позивача: ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, адреса: 02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 2-Б, секція 3, прим. 250А/2, РНОКПП НОМЕР_5 .
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: м. Київ, 01054, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, оф. 215.

Суддя І.Р. Вітер