Справа №705/562/26
2/705/1829/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

25 червня 2026 року  м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі: 
головуючого судді Єщенко О.І., 
за участю:
секретаря судового засідання Остропольської О.В., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 102439729 від 12.05.2023 в сумі 21 907,95 грн, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 102439729, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5 700 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. 29.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором № 102439729 від 12.05.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем. Сума заборгованості відповідача становить 21 907,95 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5 700 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15 808,95 грн; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 399,00 грн. 
Ухвалою від 19.02.2026 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, письмово подав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи шляхом направлення судового повідомлення за останнім відомим місцем проживання відповідача та шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті суду, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подав. 
Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивача надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити та в своїй заяві зазначив, що не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. 
Судом встановлено, що 12.05.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір № 102439729  про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» зобов`язалось надати позичальнику кредит в сумі 5 700,00 грн строком на 97 днів з 12.05.2023. В пункті 1.5 договору № 102439729 сторонами погоджено, що загальні витрати позичальника, включаючи проценти та комісію, складають 16207,95 грн. Також зазначено, що ТОВ «Мілоан» нараховує одноразову комісію за надання кредиту в розмірі 7 % від суми кредиту одночасно 399,00 грн. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,05% на день. Договір було підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором Z75534 12.05.2023. 
Таким чином, договір № 102439729 про надання споживчого кредиту містить електронний підпис від імені ОСОБА_1 . У такий же спосіб підписано графік платежів, що є Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту, та паспорт споживчого кредиту.
29.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 102439729 від 12.05.2023. 
Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень, що врегульовано положеннями ст. 77 ЦПК України.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Із наданого позивачем розрахунку та документів вбачається наявність укладеного договору споживчого кредитування між відповідачем та ТОВ «Мілоан», а також відступлення прав вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Однак позивачем не надано доказів наявності заборгованості відповідача перед ТОВ «Мілоан на момент укладення договору відступлення права вимоги, зокрема не доведено ті обставини, що відповідачем взагалі були отримані кредитні кошти на встановлених у кредитному договорі умовах.
Договір відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 29.08.2023 укладений між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» засвідчує відступлення права вимоги боргу з боржника у зобов`язанні. Відповідно до статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. В свою чергу, будь-який кредитор, первісний або новий, окрім доведення факту укладення договору та набуття прав на стягнення з боржника у зобов`язанні повинен довести факт виникнення зобов`язання у боржника, що, в даному випадку може бути підтверджено фінансовими документами про перерахування коштів на рахунок відповідача, які в матеріали справи надані не були.
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № 104-МЛ від 29.08.2026 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором в сумі 21 907,95 грн, з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5 700 грн, прострочена заборгованість за сумою відсотків - 15 808,95 грн; прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту - 399,00 грн.
На підтвердження суми заборгованості позивачем надано виписку з особового рахунка за кредитним договором № 102439729 від 12.05.2023, яка становить загальний залишок заборгованості за наданим кредитом в сумі 21 907,95 грн.
17 грудня 2020 року Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи№ 278/2177/15-ц, провадження № 61-22158св19 (ЄДРСРУ № 93630925) підтвердив раніше висловлену правову позицію стосовно належних доказів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів.
Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526, 527, 530 ЦК України кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором (що узгоджується з позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі № 161/16891/15-ц).
Суд звертає увагу, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Підпункт 14 пункту 3 Розділу 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року (далі Положення), що діяло на час виникнення кредитних відносин між сторонами по даній справі, вказує, що первинний документ, який містить відомості про операцію.
Пункт 50 Розділу 3 Положення встановлює, що первинні документи складаються на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України. Документування операцій може здійснюватися з використанням бланків, виготовлених банком самостійно, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити форм, затверджених відповідно до законодавства України.
Первинні та зведені облікові документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі обов`язкові реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування банку, від імені якого складений документ; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру; 5) посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення; 6) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Банк має право самостійно визначати інші додаткові реквізити первинних документів у паперовій/електронній формі (п. 51 Розділу 3 Положення).
Також пункт 52 Положення вказує, що первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть бути підставою для бухгалтерського обліку, а унесення виправлень до первинних документів не допускається (п. 53).
Виписки по рахункам або касовий документ - заява про видачу готівки можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 752/9423/15-ц, від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18.
У даному випадку до позовної заяви долучено копію платіжного доручення 64589095, зі змісту якого вбачається, що 12.05.2023 на невстановлену картку було перераховано суму 5700,00 грн, при цьому номер рахунку отримувача в ній не відображається повністю, тому ідентифікувати відповідача як власника банківської картки та отримувача цих коштів за вказаним документом неможливо. Також дане платіжне доручення не є належним доказом, оскільки не містить інформацію щодо найменування банку, від імені якого складений документ, та посади особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення, що зумовлює її недійсність. 
Отже, з огляду на положення вказаних вище норм законодавства, докази погодження порядку надання кредиту (картки або рахунку відповідача, на яку необхідно було перерахувати кошти), надання кредиту, оплати чи неоплати за кредитом відповідачем є необхідними для доведення вимог позивача про стягнення заборгованості. Позивач повинен був довести ці обставини за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ЦПК України та з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог, зазначені ним обставини.
Позивач разом із позовною заявою подавав клопотання про витребування доказів, яке було залишено судом без задоволення при вирішенні питання про відкриття провадження у справі. До моменту розгляду справи по суті нового, більш обґрунтованого клопотання від позивача не надходило.
Відповідно до статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та порушення прав позивача, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача. 
Керуючись ст. ст. 19, 141, 76-81, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»; 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 4-й поверх, ЄДРПОУ 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя О.І.Єщенко