Справа № 283/1164/25
Провадження №2-др/283/11/26
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
(додаткове)
03 липня 2026 року м. Малин
Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Хомич В.М., секретар судового засідання Ільніцька С.В., за участю представника відповідача – адвоката Руденка О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача - адвоката Руденка О.В., про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Василенко Наталія Володимирівна, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №283/1164/25 за позовом позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Василенко Наталія Володимирівна, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
19.06.2026 Малинським районним судом Житомирської області було ухвалено рішення, яким у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено у повному обсязі.
У відзиві представник відповідача просив покласти на позивача судові витрати відповідача у повному обсязі. Орієнтовний розрахунок судових витрат за умовами договору про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25 травня 2025 року визначений у загальному розмірі 1699802,66 грн, з яких: 280000 грн - ознайомлення з наданими клієнтом документами, матеріалами справи, надання юридичних послуг у вигляді консультування клієнта, визначення переліку додаткових доказів, дослідження відповідної судової практики, напрацювання правової позиції захисту прав та інтересів клієнта та узгодження її з ним, складання процесуальних документів з додатками та подання їх до суду, підготовка додаткових матеріалів по справі та подання їх до суду; 20000 грн – участь представника у двох судових засіданнях (з розрахунку 10000 грн за одне засідання); додаткова винагорода (гонорар успіху) 1399802,66 грн (т. 1 а.с. 239-241). 
24.06.2026 представник відповідача – адвокат Руденко О.В., подав до суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі №283/1164/25, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1779802,66 грн. Заява обґрунтована тим, що представник відповідача, адвокат Руденко О.В., ознайомившись з наданими відповідачем документами, що стосуються захисту його прав та інтересів, з матеріалами справи, та дослідивши їх, після консультування відповідача щодо захисту його прав та інтересів, визначивши та зібравши на цій стадії судового процесу докази, дослідивши відповідну судову практику, напрацювавши правову позицію захисту прав та інтересів відповідача та узгодивши її з ним, послідовно, залежно від надходження до суду додаткових матеріалів по справі склав процесуальні документи та подав їх до суду, зокрема: 
1. 10.06.2025 відзив на позов на 27 сторінках з додатками;
2. 10.06.2025 заява про застосування строку позовної давності на 12 сторінках;
3. 16.06.2025:
заперечення на відповідь на відзив на 10 сторінках з додатками;
клопотання про визнання доказів недопустимими/неналежними/ недостовірними на 14 сторінках;
клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу на 12 сторінках з додатками;
клопотання про огляд в судовому засіданні іншої судової справи на 2 сторінках з додатками;
клопотання про витребування доказів на 6 сторінках;
клопотання про витребування доказів та зобов`язання іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення дій на 14 сторінках;
заяву про виключення документа з числа доказів як такого, що викликає сумнів з приводу достовірності і розгляд справи на підставі інших доказів на 14 сторінках;
4. 26.09.2025 клопотання про визнання доказів недопустимими/неналежними/недостовірними на 30 сторінках з додатками.
Ухвалою суду від 14.10.2025 закрито підготовче провадження, в якому було проведено 5 судових засідань за участі представника відповідача, адвоката Руденка О.В.
19.06.2026, після 5 засідань з розгляду справи по суті за участі представника відповідача, адвоката Руденка О.В., судом ухвалено рішення по справі, яким у задоволенні позовної заяви відмовлено. 
На кожному з 10 засідань представник відповідача був присутнім, середня тривалість засідань до 1 години.
У заяві про ухвалення додаткового рішення представник зазначає, що підтвердженням витрат відповідача на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції є: договір про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25 травня 2025 року, додаткова угода № 1 від 25 травня 2025 року до договору про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25 травня 2025 року, детальний опис суми судових витрат на професійну правничу допомогу (виконаних робіт (наданих послуг) від 22 червня 2026 року, необхідних для надання правничої допомоги за договором про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25.05.2025 та додатковою угодою № 1 від 25.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25.05.2025, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22 червня 2026 року до договору про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25 травня 2025 року, копії яких додаються.
У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що позивач заперечує проти заявлених відповідачем вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1699802,66 грн, оскільки вони не відповідають критеріям співмірності, реальності, розумності та документального підтвердження, передбаченим законом та усталеною практикою Верховного Суду. Зазначила про недопустимість покладення на позивача сплати гонорару успіху, оскільки Верховний Суд неодноразово наголошував, що гонорар успіху не є витратами, які підлягають компенсації з іншої сторони, оскільки має ознаки преміальної винагороди, яка не пов`язана із обсягом та складністю фактично наданих послуг. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом. Також представник позивача зауважила, що до відзиву не додано жодного доказу фактичної сплати будь-яких сум, передбачених договором із адвокатським об`єднанням. Наведений відповідачем перелік дій (консультації, вивчення матеріалів, переговори, правова позиція, тощо) є стандартними та типовими для будь-якої справи цієї категорії й не є доказом унікальної складності або винятковості. Таким чином, заявлена сума майже 1,7 млн грн за участь у справі, є абсурдною та такою, що має ознаки зловживання правом.
02.07.2026 до суду надійшло заперечення від представника позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому вона просила відмовити у задоволенні заяви представника відповідача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 283/1164/25. У разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зменшити їх розмір до розумного, співмірного та пропорційного розміру, з обов`язковим виключенням зі складу гонорару успіху у розмірі 1 399 802,66 грн. Представник зауважила, що саме по собі ухвалення рішення не на користь однієї зі сторін не означає автоматичного та безумовного покладення на таку сторону всіх витрат на правничу допомогу в тому розмірі, який визначений у договорі між адвокатом та його клієнтом. Такі витрати підлягають оцінці судом з точки зору їх реальності, необхідності, розумності, співмірності та пропорційності до предмета спору і конкретних обставин справи. Заявлення стороною відповідача вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу не звільняє її від обов`язку довести не лише сам факт існування договірних відносин з адвокатським об`єднанням, але й реальний обсяг наданих послуг, їх необхідність саме для розгляду цієї справи, обґрунтованість їх вартості та співмірність заявленої суми з критеріями, передбаченими статтями 137, 141 ЦПК України. Домовленість відповідача з адвокатським об`єднанням про сплату гонорару успіху є внутрішнім договірним зобов`язанням між ними, однак сама по собі не створює обов`язку позивача компенсувати таку винагороду. Представник позивача вчергове наголосила, що до заяви відповідача не додано платіжного доручення, квитанції, банківської виписки або іншого документа, який би підтверджував фактичну сплату відповідачем заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу. 
У судовому засіданні представник відповідача вимоги заяви підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник позивача у судове засідання в режимі відеоконференції, про що подала клопотання, на зв`язок не вийшла. 02.07.2026 подала клопотання про відкладення судового засідання, однак суд, враховуючи норми ч. 4 ст. 270 ЦПК України, вважав за можливе проводити розгляд без її участі.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
25.05.2025 між відповідачем як клієнтом та АО «РО ЛЕКС» (далі – АО) укладено договір про надання правової допомоги № 25/05/2025-1, згідно з яким клієнт доручає, а АО бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з будь-яких питань, які стосуються прав, свобод чи інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується оплатити АО гонорар (винагороду), визначений цим договором та додатковими угодами до нього (т. 1 а.с. 239).
Згідно з п. 1 додаткової угоди № 1 від 25.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25.05.2025, за надання послуг по захисту прав, свобод і законних інтересів в цивільній справі № 283/1164/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 1399802,60 гривень за договором позики в суді І-ї інстанції, відповідач зобов`язався: 
1.1. сплатити АО гонорар (винагороду) за виконану роботу в розмірі 280000 гривень (ознайомлення з матеріалами справи, надання юридичних послуг у вигляді консультацій, дослідження судової практики, ведення переговорів від імені клієнта, збір доказів, складання процесуальних документів, представництво інтересів, тощо), наданих клієнту юридичних послуг уповноваженими особами адвокатського об`єднання незалежно від того, чи досягнуто мету надання правової допомоги за цим договором – визнано (повністю чи частково) вимоги до клієнта такими, що не підлягають виконанню чи задоволенню (відмовлено в стягненні грошових коштів, позбавленні чи обмеженні прав на майно, тощо), (прийняте судове рішення чи рішення будь-якого іншого контролюючого органу, яке буде трактуватися на користь Клієнта);
1.2. окремо від гонорару (винагороди), передбаченої п.п. 1.1, сплатити АО гонорар (винагороду) за участь уповноважених осіб (адвоката) у судовому засіданні з розрахунку 10000 гривень за одне судове засідання в незалежності від його тривалості одним адвокатом. У випадку участі кількох адвокатів адвокатського об`єднання в судовому засідання, розмір такого гонорару пропорційно збільшується залежно від кількості адвокатів, які беруть участь в такому судовому засіданні незалежно від того, чи досягнуто мету надання правової допомоги за цим договором – визнано (повністю чи частково) вимоги до клієнта такими, що не підлягають виконанню чи задоволенню (відмовлено в стягненні грошових коштів, позбавленні чи обмеженні прав на майно, тощо), (прийняте судове рішення чи рішення будь-якого іншого контролюючого органу, яке буде трактуватися на користь клієнта);
1.3. окремо від гонорарів (винагород), передбачених п.п. 1.1. та п.п. 1.2., у разі, якщо буде досягнуто мету надання правової допомоги за цим договором – визнано (повністю чи частково) вимоги до клієнта такими, що не підлягають виконанню чи задоволенню (відмовлено в стягненні грошових коштів, позбавленні чи обмеженні прав на майно, тощо), (прийняте судове рішення чи рішення будь-якого іншого контролюючого органу, яке буде трактуватися на користь клієнта), сплатити АО додатково винагороду (гонорар успіху) в розмірі 10 відсотків від розміру вимог до клієнта, визнаних такими, що не підлягають виконанню чи задоволенню (розміру грошових коштів, у в стягненні яких відмовлено, ціни майна, позбавленні чи обмеженні прав на яке відмовлено, тощо);
1.5 гонорар (винагороду), передбачений п.п. 1.1-1.3 додаткової угоди клієнт сплачує АО не пізніше 45-ти днів з дня ухвалення рішення суду чи будь-якого іншого компетентного органу, яке буде прийнято за результатами надання правової допомоги (а.с. т. 1 а.с. 240).
Згідно з детальним описом суми судових витрат від 22.06.2026 та актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25.05.2025 від 22.06.2026, АО виконало (надало) клієнту наступні роботи (послуги):
1.Ознайомлення з наданими клієнтом документами, що стосуються захисту його прав та інтересів, ознайомлення з матеріалами справи, надання юридичних послуг у вигляді консультування клієнта, визначення переліку додаткових доказів, їх збір та дослідження, дослідження відповідної судової практики, напрацювання правової позиції та узгодження її з клієнтом, складання процесуальних документів з додатками та подання їх до суду, підготовка додаткових матеріалів по справі та подання їх до суду – 280000 грн;
2.Участь одного адвоката у 10-ти судових засіданнях – 100000 грн;
3.Додаткова винагорода (гонорар успіху) – 1399802, 66 грн (т. 3 а.с. 17, 18).
Вислухавши представника відповідача, врахувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах питання, яке розглядається, суд приходить до висновку про наступне.
Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Слід зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
На підтвердження витрат на правничу допомогу представником відповідача до суду надано належні докази. Доводи представника відповідача про те, що не наданого жодного доказу про фактичну сплату сум, передбачених договором із адвокатським об`єднанням, суд не бере до уваги, оскільки за умовами п. 1.5 додаткової угоди № 1 від 25.05.2025 до договору про надання правової допомоги № 25/05/2025-1 від 25.05.2025, гонорар (винагороду), передбачений п.п. 1.1-1.3 додаткової угоди клієнт сплачує АО не пізніше 45-ти днів з дня ухвалення рішення суду.
Щодо покладення на позивача витрат відповідача на правничу допомогу в частині «гонорару успіху», суд зауважує наступне.
У пункті 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, виснувала про можливість існування «гонорару успіху» як форми оплати винагороди адвокату; визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як «гонорар успіху», що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ).
При цьому зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява №31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).
З урахуванням наведеного, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Зважаючи на викладене, з врахуванням обставин даної справи, суд вважає, що заявлений до розподілу "гонорар успіху" не відповідає критеріям необхідності та розумності його розміру у співвідношенні до складності справи, та не підлягає розподілу.
В іншій частині заявлених витрат суд частково погоджується з доводами представника позивача, що наведений представником відповідача перелік дій (консультації, вивчення матеріалів, судової практики, узгодження правової позиції, тощо) є стандартним та типовим для будь-якої справи, суть спірних правовідносин, зокрема, й ціна позову, не є доказом унікальності, складності або винятковості даної справи.
З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що з врахуванням кількості виконаних робіт, підготовлених процесуальних документів, їх обсягу, участі у судових засіданнях, розмір витрат відповідача на оплату послуг адвоката слід зменшити до 40000 грн, що відповідатиме критеріям необхідності, розумності та співмірності.
Керуючись ст.ст. 270, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання представника відповідача – адвоката Руденка Олександра Володимировича про ухвалення додаткового судового рішення у справі №283/1164/25 задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №283/1164/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення (складення).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складено 03.07.2026.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя	  	В.  М.  Хомич