Справа № 444/667/26
Провадження № 2/444/1085/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Ясиновський Р. Б.
за участі секретаря судового засідання Стець М.О.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання права власності на частки в житловому будинку як майні колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ : 

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, третя особа Жовківська державна нотаріальна контора, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею площею 101,8 м2, житловою площею 71,5 м2, допоміжна площа 30,3 м2, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких 1/3 даного майна належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , як члену колишнього колгоспного типу двору, після смерті якої ОСОБА_2 спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив, а 1/3 майна належала на праві власності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , як голові колишнього колгоспного типу двору, спадкоємцем за заповітом якого була ОСОБА_3 , яка спадщину після його смерті фактично прийняла, але юридично не оформила.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 14.05.2026. 
Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, подав на адресу суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити.
Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської міської ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що позовних вимог не заперечують, при вирішення справи покладаються на думку суду.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності.
Зазначила, що заперечень щодо позову не має.
Крім того Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області на виконання Ухвали Жовківського районного суду Львівської області від 17 березня 2026 року направила на адресу суду копію спадкової справи № 292/2023 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та Інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яких вбачається, що спадкові справи не зареєстровані.
Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнав такі, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 у селі Добросин, Жовківського району Львівської області, що підтверджується викладеним у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 , який виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12 березня 1996 року.
З свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , яке 31 серпня 1995 року видане Добросинською сільською радою Жовківського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб 31 серпня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 31 серпня 1995 року було зроблено запис за № 11.
Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові та дружині ОСОБА_6 .
Тобто дошлюбним прізвищем ОСОБА_1 було ОСОБА_7 , а її чоловіком є ОСОБА_2 .
З свідоцтва про народження чоловіка позивачки, ОСОБА_2 , серії НОМЕР_4 , яке видане В`язівською сільською радою Львівської області 18 червня 1961 року, вбачається, що його батьком є ОСОБА_4 , матір`ю - ОСОБА_3 .
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00050610166, який виданий Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11 квітня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб 27 травня 1955 року у виконавчому комітеті Замочківської сільської ради Жовківського району Львівської області, про що було складено актовий запис № 2.
Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 .
Тобто дошлюбним прізвищем ОСОБА_3 було ОСОБА_9 .
З дубліката свідоцтва про право особистої власності на будівлі, який виданий 24 жовтня 2024 року на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 40 від 13 червня 2024 року, вбачається, що будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить до колгоспного двору, головою якого є ОСОБА_4 , на праві власності на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15 липня 1988 року виконавчим комітетом Нестеровської районної ради народних депутатів Львівської області, яке було видане на підставі рішення Нестеровського райвиконкому № 136 від 19 травня 1988 року. Свідоцтво записане в реєстрову книгу № 1 за № 61.
З довідки № 5713, яка 28 жовтня 2024 року видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 , зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Добросинської сільради 15 липня 1988 року згідно рішення Нестеровського райвиконкому від 19 травня 1988 р. за № 136 та записано в реєстрову книгу 15 липня 1988 р. за реєстраційним № 61.
На вищевказаний житловий будинок видано дублікат свідоцтва про право власності 24 жовтня 2024 року на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради № 40 від 13 червня 2024 року.
Згідно нового адміністративно-територіального устрою України село Замочок належить до Жовківської територіальної громади.
З довідки № 353, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, вбачається, що колишня АДРЕСА_2 на підставі рішення сільської ради від 27 квітня 2000 року за № 4.
Викладеним у довідці № 234, яка 01 квітня 2025 року видана виконкомом Добросинсько-Магерівскої сільської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що згідно записів в погосподарській книзі № 13 за 1986-1990 роки в житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , соціальна група якого колгоспна, станом на 30 червня 1990 року проживали та були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1928 року народження, голова двору, ОСОБА_3 , 1934 року народження, дружина голови двору, ОСОБА_10 , 1913 року народження, теща голови двору.
З довідки № 364, яка видана виконкомом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, вбачається, що станом на 15 квітня 1991 року в АДРЕСА_1 головою колгоспного двору та його членами були: ОСОБА_4 , голова колгоспного двору, ОСОБА_3 , дружина голови двору, ОСОБА_10 , теща голови двору.
Згідно із ст. 120 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.
Виходячи з даних, так як будинок станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору за адресою: АДРЕСА_1 , був ОСОБА_4 , а членами двору ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15 квітня 1991 року, з врахуванням рівності часток членів колишнього колгоспного типу двору, відповідно їм кожному належало по 1/3 частині даного будинку, колишнього колгоспного типу двору.
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 13 грудня 2004 року було складено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_5 , яке повторно видане Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 07 лютого 2025 року.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
А тому після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно.
Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Нормою ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив таке заповітне розпорядження: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що він за законом матиме право після його смерті заповів ОСОБА_3 .
Даний заповіт 02 грудня 2004 року посвідчений Щигель Марією Володимирівною, секретарем виконавчого комітету Замочківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 9. 
З довідки № 355, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, вбачається, що громадянин ОСОБА_4 на день смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Викладеним у довідці № 356, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, стверджується, що громадянка ОСОБА_3 дійсно проживала разом із своїм чоловіком, громадянином ОСОБА_4 , на день його смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.
З довідки № 361, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, вбачається, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на момент його смерті були зареєстровані наступні особи: ОСОБА_3 , 1934 року народження, дружина, ОСОБА_1 , 1970 року народження, невістка, ОСОБА_3 , 1995 року народження, онук, ОСОБА_11 , 1998 року народження, онука, ОСОБА_12 , 1999 року народження, онук.
Тобто ОСОБА_13 прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті свого чоловіка, ОСОБА_4 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця.
Однак юридично спадщину ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , не оформила, спадкова справа після його смерті не реєструвалася, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про реєстрацію спадкової справи.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 07 вересня 2015 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6 , яке видане Замочківською сільською радою Жовківського району Львівської області 07 вересня 2015 року.
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в тому числі і на те майно, яке вона фактично успадкувала за заповітом, але юридично не оформила після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 .
ОСОБА_3 на випадок її смерті зробила таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла її синові, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Даний заповіт 03 квітня 2008 року посвідчений Щигель Марією Володимирівною, секретарем виконавчого комітету Замочківської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 12.
По даних виконкому Замочківської сільської ради заповіт заповідачем не змінено і не скасовано, що підтверджується записом секретаря сільської ради Н. М. Мішковської від 23 лютого 2016 року.
З довідки № 358, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, вбачається, що громадянка ОСОБА_3 на день смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 .
Викладеним у довідці № 359, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, стверджується, що громадянин ОСОБА_2 , дійсно проживав разом із своєю матір`ю, громадянкою ОСОБА_3 , на день її смерті, а саме станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 та вели спільне господарство.
Тобто ОСОБА_14 фактично прийняв спадщину як спадкоємець за заповітом після смерті його матері, ОСОБА_3 , враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на день смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_3 .
Однак юридично спадщину ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , не оформив, спадкова справа після її смерті не реєструвалася.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 10 листопада 2020 року було складено відповідний актовий запис № 13, що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_7 , яке видане 10 листопада 2020 року виконавчим комітетом Замочківської сільської ради Жовківського району Львівської області.
З довідки № 354, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 31 березня 2025 року, вбачається, що від імені громадянина ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт сільською радою не посвідчувався. 
Не посвідчувався заповіт від імені ОСОБА_2 й нотаріусом.
Ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Так як заповіт від імені ОСОБА_2 не посвідчувався, то спадкування після його смерті відбувається за законом.
Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, у тому числі зачаті за життя спадкоємця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Позивач, ОСОБА_1 , як дружина ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом після його смерті.
Внаслідок її звернення у Жовківську державну нотаріальну контору Львівської області 13 жовтня 2023 року після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, було зареєстровано спадкову справу № 292/2023, номер у Спадковому реєстрі 71395685, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74333029, який виданий 13 жовтня 2023 року Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області.
Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області 17 лютого 2025 року позивачці, ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме:
1) на бланку серії НТС № 151747, яке зареєстроване в реєстрі за № 247, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,7162 га, що розташована на території Замочківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 30 жовтня 2012 року серії ЯН № 421861, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 462278391016274, кадастровий номер землі 4622783900:10:000:0245, спадкоємцем якої був її син, ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ;
2) на бланку серії НТС № 151748, яке зареєстроване в реєстрі за № 248, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,6429 га, що розташована на території Замочківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією, Львівської області 30 жовтня 2012 року серії ЯН № 421859, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 462278391016272, кадастровий номер землі 4622783900:02:000:0239, спадкоємцем якої був її син, ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ;
3) на бланку серії НТС № 151749, яке зареєстроване в реєстрі за № 249, спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2865 га, що розташована на території Замочківської сільської ради Львівського району Львівської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Жовківською райдержадміністрацією Львівської області 30 жовтня 2012 року серії ЯН № 421860, зареєстрованого в книгу реєстрацій державних актів за № 462278391016273, кадастровий номер землі 4622783900:06:000:0217, спадкоємцем якої був її син, ОСОБА_2 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ.
Видача Жовківською державною нотаріальною конторою Львівської області даних свідоцтв про право на спадщину за законом позивачці, ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 , підтверджує факт прийняття нею спадщини після його смерті.
Позивачка, ОСОБА_15 , є власником зазначеного вище майна, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав № 413595520, № 413598086, № 413600438, які сформовано 17 лютого 2025 року державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О. Я.
Однак Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області постановою № 205/01-16 від 20 лютого 2025 року відмовила позивачці, ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підстав недотримання статті 49 Закону України «Про нотаріат», а саме зазначено, що нею як заявником надано свідоцтво про право власності на будинок, з якого вбачається, що будинок в АДРЕСА_1 , головою якого був ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносився до колгоспного типу двору. Крім нього членом двору була ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якої ОСОБА_2 спадщину фактично прийняв, а юридично не оформив, та інші члени двору.
Зазначено, що всі члени двору мають право на частку, а частка померлих не визначена в майні двору.
Наведене стверджується оригіналом постанови Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 205/01-16 від 20 лютого 2025 року.
Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).
Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.
Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.
За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.
Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто, з вищенаведеного вбачається, що записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Таким чином, право власності на колгоспний двір (житловий будинок) АДРЕСА_1 було зареєстроване згідно вимог діючого на той час законодавства в погосподарській книзі сільської ради.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. 
Відповідно до підпункту 4.15, 4.18 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. 
З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, ідентифікатора об`єкта будівництва, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», вбачається, що рік побудови житлового будинку 1987, загальна площа житлового будинку 101,8 м. кв, житлова площа 71,5 м. кв, допоміжні приміщення та їх площа: коридор 7,7 м. кв, кухня 6,6 м. кв, коридор 5,6 м. кв, коридор 10,4 м. кв, загальна площа допоміжних приміщень 30,3 м. кв.
При будинку є літня кухня, господарська будівля, сарай, вбиральня та споруди: колодязь, огорожа, ворота.
Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. 
Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності.
Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Отже, позивачка, ОСОБА_1 , є спадкоємцем першої черги за законом смерті чоловіка, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіт від його імені не посвідчувався. Вона прийняла спадщину після його смерті, внаслідок її звернення було зареєстровано у Жовківській державній нотаріальній конторі Львівської області спадкову справу. 
Водночас ОСОБА_2 був спадкоємцем за заповітом після смерті його матері, ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично прийняв, але юридично не оформив спадщину після її смерті, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на день смерті, не відмовився від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_3 .
Однак юридично спадщину ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , не оформив, спадкова справа після її смерті не реєструвалася.
Водночас ОСОБА_3 була спадкоємцем за заповітом після смерті її чоловіка, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично прийняла, але юридично не оформила спадщину після його смерті, враховуючи норму ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на день смерті, не відмовилася від прийняття спадщини упродовж шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто з дня смерті ОСОБА_4 .
Однак юридично спадщину ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , не оформила, спадкова справа після його смерті не реєструвалася.
Так як житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 30 червня 1990 року та 15 квітня 1991 року належав до колгоспного типу двору, головою колгоспного типу двору був ОСОБА_4 , а членами двору ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , які не втратили право на частку в майні двору станом на 15 квітня 1991 року, з врахуванням рівності часток членів колишнього колгоспного типу двору, відповідно їм кожному належало по 1/3 частині даного будинку, колишнього колгоспного типу двору.
Як наслідок право позивачки на спадкування 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд підлягає захисту в судовому порядку та є всі підстави для визнання за нею права власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких 1/3 даного майна належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , як члену колишнього колгоспного типу двору, після смерті якої ОСОБА_2 спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив, а 1/3 майна належала на праві власності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем за заповітом якого була ОСОБА_3 , яка спадщину після його смерті фактично прийняла, але юридично не оформила.
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.
Керуючись ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею площею 101,8 м2, житловою площею 71,5 м2, допоміжна площа 30,3 м2, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, з яких 1/3 даного майна належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 , як члену колишнього колгоспного типу двору, після смерті якої ОСОБА_2 спадщину фактично прийняв, але юридично не оформив, а 1/3 майна належала на праві власності ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , як голові колишнього колгоспного типу двору, спадкоємцем за заповітом якого була ОСОБА_3 , яка спадщину після його смерті фактично прийняла, але юридично не оформила.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 12 березня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , мобільний телефон: НОМЕР_8 , електронна пошта: відсутня, електронний кабінет в електронному суді: відсутній.
Відповідач: Жовківська міська рада Львівського району Львівської області (юридична адреса: вулиця Львівська, будинок № 40, місто Жовква, Львівський (до зміни Жовківський) район, Львівська область, 80300, код ЄДРПОУ: 04056248, телефон: (03252) 21-264, електронна пошта, адреса: info@zhovkva-rada.gov.ua)
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (юридична адреса: вулиця Воїнів УПА, 1, місто Жовква, Львівський (колишній Жовківський) район, Львівська область, 80300, код ЄДРПОУ: 02899469, телефон: 03252 22434, електронна пошта, адреса: info@gv.lv.notary.gov.ua).

Суддя      Ясиновський Р. Б.