П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2593/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П. 
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю. 
08 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Матохнюка Д.Б.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року прийнято поданий Державною казначейською службою України Звіт від 21.01.2026 про виконання рішення суду від 28 квітня 2025 року по справі № 560/2593/25 визнавши його таким, що не підтверджує виконання рішення суду від 28 квітня 2025 року у повному обсязі.
Встановлено Державній казначейській службі України новий строк подачі звіту про виконання судового рішення по справі №560/2593/25, який направити також позивачу у цей же строк, а саме до 27.03.2026. Разом із новим звітом відповідач повинен надати суду докази повного виконання рішення суду по справі №560/2593/25.
Роз`яснено Державній казначейській службі України, що відповідно до ч.3 ст.382-3 КАС України у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Відповідач направив на адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлені обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Ухвалюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції суд прийняв звіт про виконання судового рішення, яке не виконано у повному обсязі, адже виплати ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000 грн. та компенсації за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 5000 грн. відповідно до вимог п.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" фактично не відбулось. При цьому, суд встановив за необхідне встановити боржнику новий строк для його виконання.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача.
Згідно з ч.1 ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-3 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Частиною 11 ст.382-3 КАС України визначено, що якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Так, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року по справі № 560/2593/25 зобов`язано Державну казначейську службу України виконати рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 15.04.2024 року по справі № 674/31/24 та виплатити ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн. Зобов`язано Державну казначейську службу України виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 5000 грн. відповідно до вимог п.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Встановлено судовий контроль по виконанню рішення суду у справі №560/2593/25, шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень - Державну казначейську службу України подати звіт по виконанню рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/2593/25, протягом 30-ти днів з моменту набрання цим рішенням законної сили.
На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2025 року по справі № 560/2593/25 Державною казначейською службою України надано Звіт №5-10-10/22886 від 16.10.2025 в якому вказано, що виконання Казначейством Виконавчого листа, враховуючи черговість та бюджетні асигнування, планується у період четвертий квартал 2025 року - перший квартал 2026 року. Вказує, що Казначейство не відмовляло позивачеві у виконанні рішення (зокрема, не повертало Виконавчий лист стягувачеві), натомість вживає визначених законодавством заходів щодо здійснення безспірного списання коштів у межах визначених Законом про державний бюджет асигнувань. Просить прийняти та долучити до матеріалів справи звіт щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.04.2025 у справі № 560/2593/25 за позовом ОСОБА_1 , врахувавши наведену в ньому інформацію та надані матеріали.
Судом встановлено, що станом на прийняття оскаржуваної ухвали, відповідач доказів повного виконання рішення суду у справі № 560/2593/25 не надав, зокрема не виплатив ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн. та компенсацію за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 5000 грн. відповідно до вимог п.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".
Водночас, суд вірно звернув увагу, що відсутність коштів не є підставою для невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, а тому посилання боржника на те, що таке виконання планується у період четвертий квартал 2025 року – перший квартал 2026 року, є не достатнім для прийняття звіту про виконання судового рішення в повному обсязі.
З врахуванням наведеного, суд обгрунтовано прийняв звіт про виконання судового рішення, яке не виконано у повному обсязі, адже виплати ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000 грн. та компенсації за несвоєчасне перерахування коштів за рішенням суду про стягнення коштів у розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми 5000 грн. відповідно до вимог п.1 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" фактично не відбулось, встановивши при цьому боржнику новий строк для його виконання.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону ухвала Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Матохнюк Д.Б.    Граб Л.С.