ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
27.04.2026  	Справа №607/3701/26 Провадження №2/607/3440/2026	

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:
І. Описова частина

1. Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі за текстом – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.09.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Займер» (далі за текстом – ТОВ «Займер») та ОСОБА_1 уклали електронний договір про надання фінансового кредиту № 82236 (далі за текстом – Договір № 82236). 
За умовами Договору № 82236 відповідачу наданий кредит у сумі 1500 грн на строк 30 днів, з кінцевою датою повернення 24.10.2019. Визначена процентна ставка у розмірі 2% від суми кредиту за 1 день користування кредитом.
ТОВ «Займер» виконало свої зобов`язання за Договором № 82236 у повному обсязі. 
11.03.2020 ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № ЗК-11032020, за умовами якого до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 82236.
Відповідач покладені Договором № 82236 зобов`язання не виконала, унаслідок чого станом на 13.02.2026 наявна заборгованість у загальному розмірі 14640 грн, а саме: тіло кредиту – 1500 грн; проценти за користування кредитом – 900 грн; пеня – 12240 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь указану заборгованість.

2. Стислий виклад заперечень відповідача
Відповідач не скористалася наданим ст. 174, 178 ЦПК України правом та відзив із запереченнями проти позову до суду не подала.

3. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
20.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання у справі та надано сторонам строк для подання заяв по суті справи. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

4. Процедура та позиції сторін у судовому засіданні
27.04.2026 у судове засідання уповноважений представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокат Усенко М.І. не з`явився. У позовній заяві просив позов задовольнити та розгляд справи здійснювати без його участі. Не заперечував проти здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. 
27.04.2026 у судове засідання відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про дату, час і місце цього засідання, повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Приймаючи до уваги повторну неявку в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд дійшов переконання про можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів (постановлення заочного рішення).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІ. Мотивувальна частина
1. Фактичні обставини, встановлені судом, та докази на їх підтвердження
25.09.2019 ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 уклали договір про надання фінансового кредиту № 82236, невід`ємними частинами якого є: Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства https://www.cly.com.ua/; Графік розрахунків.
Договір підписаний кредитодавцем електронним підписом та позичальником електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора KL4331.
Підписанням Договору № 82236 відповідач підтвердила, що до підписання цього договору вона ознайомилася, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства, та що отримала від товариства інформацію, зазначену в ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 6.8, 6.9 Договору № 82236).
Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 1500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором (п. 1.1 Договору № 82236).
Кредит надається строком на 30 днів, тобто до 24.10.2019 (п. 1.2 Договору № 82236).
За користування кредитом клієнт сплачує товариству 730% річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу. Тип процентної ставки – фіксована (п. 1.3 Договору № 82236).
Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом (п. 1.4 Договору № 82236).
Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня ( у разі наявності) складають заборгованість за договором (п. 2.2 Договору № 82236).
У разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2 цього договору та/або в додатку(ах) до цього договору, клієнт зобов`язаний виплатити товариству пеню в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання умов цього договору, починаючи з першого дня прострочення. При цьому пеня нараховується до дня повного погашення заборгованості за договором включно, але в будь-якому випадку не більше 100 календарних днів (п. 4.3 Договору № 82236).
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» № 6120/05 від 15.05.2025 через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція з такими даними:
- номер транзакції: 26940-93237-16088;
- номер замовлення: A119014B68830CLY82236T412090;
- сума: 1500 грн;
- дата та час проведення: 2019-09-25 14:02:05;
- номер платіжної картки: НОМЕР_1 ;
- емітент платіжної картки: OSCHAD BANK;
- код авторизації: 548182;
- опис: видача кредиту #822336.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «Займер», за період з 26.09.2019 до 10.03.2020 за Договором № 82236 виникла заборгованість у загальному розмірі 14640 грн, а саме: тіло кредиту – 1500 грн; проценти за користування кредитом – 900 грн; пеня – 12240 грн. Проценти нараховані за період з 26.09.2019 до 24.10.2019.
11.03.2020 ТОВ «Займер» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № ЗК-11032020, за умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (Портфель Заборгованості).
Права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості (п. 6.2.3 Договору № ЗК-11032020).
Відповідно до витягу з реєстру боржників договору відступлення прав вимоги № ЗК-11032020 від 11.03.2020 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором № 82236 у розмірі 14640 грн, з яких: 1500 грн – заборгованість за основним боргом; 900 грн – заборгованість за процентами; 12240 грн – заборгованість за пенею. 
Указаний реєстр містить печатки та підписаний підписами первісного та нового кредиторів.
З платіжної інструкції № 17844 від 11.03.2020 встановлено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило ТОВ «Займер» грошові кошти на загальну суму 1170101,28 грн з призначенням платежу «Оплата компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги згідно п. 7.1 Договору відступлення права вимоги № ЗК-11032020 від 11.03.2020 р. Без ПДВ».

2. Норми права, які застосував суд
Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Частини 1, 2 ст. 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Стаття 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі за текстом – Закон), згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).
Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями ст. 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відносини, які виникли між сторонами цього спору, є правовідносинами, пов`язаними з виконанням кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 

3. Оцінка доказів та мотиви, з яких виходить суд
Суд встановив, що згідно з вимогами викладених вище положень закону ТОВ «Займер» та ОСОБА_1 уклали електронний договір про надання фінансового кредиту № 82236 від 25.09.2019. Між сторонами була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору та договір підписаний відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора.
Відтак у сторін Договору № 82236 відповідно до приписів статті 11 ЦК України виникли права та обов`язки, які випливають із кредитного договору.
Позивач довів суду, що ТОВ «Займер» виконало умови Договору та надало відповідачу кредит у сумі 1500 грн.
Відповідач покладені Договором № 82236 зобов`язання не виконала, не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування кредитом. Докази зворотного суду не надані. Також відповідачем не спростований розрахунок суми заборгованості, заявленої позивачем до стягнення.
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані за період та за відсотковою ставкою, що відповідають умовам Договору.
Відтак наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у сумі 1500 грн (сума кредиту) та 900 грн (проценти за користування кредитом) доведено позивачем належними та достатніми доказами.
Також позивач довів, що унаслідок укладення зазначеного вище договору відступлення права вимоги кредитором з правом вимоги до відповідача за Договором № 82236 станом на даний час є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
Щодо стягнення пені суд зазначає таке
Умовами Договору № 82236 визначено сплату пені в розмірі 5% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
З наданого позивачем розрахунку встановлено, що пеня нарахована за період з 25.10.2019 до 03.02.2020 та становить 12240 грн.
Так, однією з підстав для виникнення зобов`язання є договір та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Зміст договору, що є обов`язковим для виконання його сторонами становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Частиною 1 ст. 548 ЦК України передбачені загальні умови забезпечення виконання зобов`язання. Одна з цих умов передбачає забезпечення виконання зобов`язання (основного зобов`язання), якщо це встановлено договором або законом.
Одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка (частина перша статті 546 ЦК України).
Поряд з цим за змістом ст. 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Поширене застосування неустойки саме з метою забезпечення договірних зобов`язань обумовлено насамперед тим, що неустойка є зручним інструментом спрощеної компенсації втрат кредитора, викликаних невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань.
Отже, завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та як міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів внаслідок порушення зобов`язання.
Поряд з цим ЦК України передбачає, що неустойка встановлюється договором або законом.
Тобто неустойка має договірний (добровільний) характер, що встановлюється за ініціативою сторін зобов`язання; а також імперативний характер (встановлений законом), тобто договірно-обов`язковий, умови про яку включаються в договір через підпорядкування імперативним вимогам правової норми. При цьому для деяких видів зобов`язань неустойка встановлюється законом іншим нормативно-правовим актом безпосередньо, а тому сторони відповідного зобов`язання підпорядковуються існуючим правилам про неустойку стосовно як її розміру, так і порядку та умов про її стягнення, хоча при цьому не укладають не тільки угоди про неустойку, але і безпосередньо договору.
Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Суд враховує, що розмір основної заборгованості за кредитом становить 1500 грн, розмір процентів за користування кредитом — 900 грн, тоді як розмір заявленої до стягнення пені становить 12240 грн, що більш ніж у п`ять разів перевищує сукупний розмір основного боргу та процентів.
При цьому нарахування пені у розмірі 5% за кожен день прострочення фактично призводить до покладення на споживача надмірного та неспівмірного тягаря відповідальності, який не відповідає засадам розумності, добросовісності та справедливості, визначеним ст. 3 ЦК України.
Суд також ураховує, що правовідносини між сторонами виникли у сфері споживчого кредитування, у яких позичальник є слабшою стороною договірних правовідносин, а тому суд зобов`язаний забезпечити справедливий баланс між інтересами кредитора та боржника.
Неустойка не може бути джерелом отримання кредитором невиправданого додаткового прибутку та не повинна набувати ознак каральної санкції. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21 та від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22.
Суд бере до уваги, що позивачем уже заявлено та судом задоволено вимоги про стягнення основної суми боргу та процентів за користування кредитом, які мають компенсаційний характер та забезпечують захист порушеного права кредитора.
За таких обставин стягнення додатково пені у заявленому розмірі призведе до очевидної непропорційності відповідальності відповідача наслідкам порушення зобов`язання та суперечитиме принципам цивільного законодавства.
З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення пені у заявленому позивачем розмірі.

ІІІ. Висновки суду щодо заявлених вимог
З урахуванням викладеного суд встановив порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором № 82236 від 25.09.2019 у сумі 2400 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 1500 грн; заборгованість за процентами – 900 грн.
Вимога про стягнення пені у сумі 12240 грн є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

IV. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частина 1 ст. 141 ЦПК України визначає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 2662,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 7579 від 06.02.2026. 
Позов задоволено частково у сумі 2400 грн, що становить 16,39% від заявленої суми.
Судовий збір у сумі 436,37 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Судовий збір у сумі 2226,03 грн (83,61% від заявленої суми) слід покласти на позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає таке
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 встановлено, що адвокатське бюро «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» дійшли згоди, що клієнт замовляє, приймає та оплачує, а виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги адвокатського захисту, представництва клієнта у всіх судах загальної юрисдикції, а також у відносинах з юридичними особами незалежно від форми власності та надає інші послуги, необхідні для забезпечення належного захисту прав і законних інтересів клієнта.
Згідно з п. 2.1 договору порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються додатком № 1 до договору. Додаток № 1 є документом, що стосується виключно правовідносин між сторонами і становить собою конфіденційну інформацію.
Відповідно до п. 2.3 договору вартість наданих послуг правничої допомоги за 1 (одну) кредитну справу складає 8000 грн без ПДВ.
При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. 
Така правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18. 
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг № Д/15062 від 28.01.2026 та детальним описом наданих послуг сторони засвідчують, що виконавець надав, а клієнт отримав такі послуги: усна консультація – 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи – 2 год.; погодження правової позиції клієнта у справі – 30 хв.; складення та подання позовної заяви – 3 год. 30 хв. Загальна вартість наданих послуг становить 8000 грн.
Суд враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, оскільки розгляд справи здійснювався шляхом постановлення заочного рішення. 
Разом з тим суд приймає до уваги незначну складність та характер даної справи, сталу судову практику з розгляду справ даної категорії, невеликий обсяг наданих суду доказів, відсутність значної кількості процесуальних документів, поданих під час розгляду даної справи, та відсутність представника позивача у судових засіданнях під час розгляду справи.
При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 4000 грн, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а також відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості.
Ураховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у сумі 665,60 грн. Витрати у сумі 3344,40 грн необхідно покласти на позивача.
Керуючись ст. 4, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 282-284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 82236 від 25.09.2019 у сумі 2400 (дві тисячі чотириста) гривень.
У іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати у виді судового збору у сумі 436 (чотириста тридцять шість) гривень 37 копійок та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Судовий збір у сумі 2226 (дві тисячі двісті двадцять шість) гривень 03 копійки та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3344 (три тисячі триста сорок чотири) гривні 40 копійок покласти на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, м. Львів; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35234236.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя    	І. В. Марциновська 	

Повне судове рішення складене 04.05.2026.