Справа №:755/2815/26
Провадження №: 2-о/755/170/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2026 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді -  Хромової О.О.
при секретарі -   Бовкун М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва із заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті Малий Маяк, Автономна Республіка Крим.
Заяву обґрунтована тим, що заявник є донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті Малий Маяк, Автономна Республіка Крим, що є тимчасово окупованою територією України. На підтвердження смерті наявне свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території, яке не визнається органами державної влади України та не дає можливості здійснити державну реєстрацію смерті в органах реєстрації актів цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка.
Встановлення факту смерті необхідно заявникові для реалізації спадкових прав.
В поряду автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 лютого 2026 року заяву залишено без руху та встановлено заявникові строк для усунення недоліків - два дні з дня отримання копії даної ухвали.
Недоліками заяви визначено відсутність копії паспорта громадянина України ОСОБА_3 ,
 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідки про присвоєння їй реєстраційного номеру облікової картки платника податків, письмової відмови відділу державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні реєстрації її смерті, а також свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого органами окупаційної влади.
05 березня 2026 року (вхід. № 12105) заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву про усунення недоліків, до якої долучила квитанцію про сплату судового збору, письмову відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану у проведенні реєстрації смерті та письмові пояснення щодо неможливості надання документів, що підтверджують особу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого органами окупаційної влади, заявником не надано, неможливість надання необґрунтовано.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2026 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку окремого провадження, судове засідання у справі призначено на 25 березня 2026 року на 10 год. 20 хв. 
25 березня 2026 року учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 березня 2026 року витребувано з Державної міграційної служби України інформацію щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що міститься в інформаційних базах даних, а саме: відомості про видачу паспорта громадянина України із зазначенням серії, номеру документу дати видачі та найменування органу, що видав; інформацію про зареєстроване місце проживання за період з 01 серпня 2019 року по дату надання відповіді; інформацію про втрату (вибуття) громадянства України за період з 01 серпня 2019 року по дату надання відповіді, у разі наявності такої.
Наступне судове засідання призначено на 22 квітня 2026 року на 16 год. 20 хв.
22 квітня 2026 року судове засідання, призначене на 16 год. 20 хв., знято з розгляду, у зв`язку із періодом тимчасової непрацездатності головуючого судді Хромової О.О. Наступне судове засідання призначено на 04 червня 2026 року на 11 год. 30 хв.
19 травня 2026 року (вхід. № ЕП-5640) до суду від Державної міграційної служби України надійшла витребовувана інформація. Зокрема повідомлено, що за даними відомчої інформаційної системи ДМС, на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області 17 листопада 1997 року оформлено паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 . Також, за даними відомчої інформаційної системи ДМС, інформацію щодо зареєстрованого місця проживання у період з 01 серпня 2019 по 18 травня 2026 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено. За наявними обліками територіальних органів Державної міграційної служби України (крім ГУДМС України в АР Крим, УДМС України в місті Севастополь. та окремих територіальних підрозділів ГУДМС України в Донецькій області та УДМС України в Луганській області, які тимчасово не здійснюють свої повноваження і територіальних підрозділів ДМС, які знаходяться на територіях, де ведуться активні бойові дії), подання про втрату громадянства України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальними органами ДМС не ініціювалося.
04 червня 2026 року у судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 04 червня 2026 року (вхід. № 36079) подала заяву, у якій просила справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити.
Заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 
Відповідно до свідоцтва про народження від 08 лютого 1964 року серії НОМЕР_3 , виданого Партизанською селищною радою Генічеського району, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Малинівка Генічеського району Херсонської області, про що в книзі запису актів громадянського стану про народження 08 лютого 1964 року зроблено відповідний запис за № 14. Батьками зазначені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Зі свідоцтва про укладення шлюбу від 04 червня 1993 року серії НОМЕР_4 , виданого Самарським районним відділом ЗАГС м. Дніпропетровськ, встановлено, що 04 червня 1993 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис від 04 червня 1993 року № 213. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєні прізвища « ОСОБА_4 ».
До матеріалів справи долучено копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 09 лютого 2000 року, що належить ОСОБА_1 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у селі Малинівка Генічеського району Херсонської області.
Таким чином, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою ОСОБА_3 .
В матеріалах справи міститься копія медичного свідоцтва про смерть серії 35 № 125020551, виданого 01 вересня 2025 року Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим «Алуштинська центральна міська лікарня».
У свідоцтві зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала за адресою: с. Рівне Генічеського району Херсонської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Малий Маяк, місто Алушта, Республіка Крим. Причиною смерті зазначено: набряк легень з недостатністю лівого шлуночка, атеросклеротичний кардіосклероз.
Суд враховує, що у свідоцтві також зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_6 , виданий, так званим, МВС по Республіці Крим 03 квітня 2023 року.
Також до матеріалів справи долучено копію заповіту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений секретарем виконкому Рівненської сільської ради Генічеського району Херсонської області Костоградовою Г.Д. 23 серпня 2019 року.
У заповіті зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Генічеським РВ УМВС України в Херсонській області 17 листопада 1997 року, ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) НОМЕР_1 .
З матеріалів справи встановлено, що з метою реєстрації факту смерті ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Листом Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24 лютого 2026 року № 336/24.4-38 заявнику у державній реєстрації смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі лікарського свідоцтва про смерть 35 № 125020551 від 01 вересня 2025 року, виданого Алуштинською центральною міською лікарнею АР Крим, відмовлено, оскільки даний документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. 
Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5 (далі - Правила), державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. 
Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма
№ 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня
2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із
05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від
16 квітня 2022 року № 457 викладено в такій редакції: «Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 травня 2022 року № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій».
Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого
2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якого вся територія Автономної Республіки Крим вважається тимчасово окупованою територією України з 20 лютого 2014 року.
Суд також враховує, що вся територія Генічеського району Херсонської області вважається тимчасово окупованою територією України з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:
1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Також суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.
Так, під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascuand Others v. Moldovaand Russia), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.
Верховний суд у постанові від 06 червня 2024 року по справі № 188/56/24 зазначив, що вирішуючи в окремому провадженні справи про встановлення факту смерті особи, зокрема після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, під час ведення бойових дій, суди не можуть ігнорувати обставини, в яких опинилися заявники після повномасштабного військового вторгнення держави-агресора на територію України та об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у них при наданні доказів на підтвердження відповідного факту.
Обов`язок держави розслідувати факти смерті особи, яка підпадає під її юрисдикцію, виняткове юридичне значення факту смерті особи; специфіка розгляду справ в порядку окремого провадження, зокрема особливої ролі суду при з`ясуванні обставин справи; об`єктивні складнощі, які можуть виникнути у заявників при наданні доказів для встановлення факту смерті особи після 24 лютого 2022 року на тимчасово окупованій території України, при веденні активних бойовий дій, у своїй сукупності дають підстави для висновку, що суди мають зважати на вказані обставини та, керуючись завданням цивільного судочинства, уникати формального підходу при вирішенні таких справ.
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі
№ 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі
№ 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник зазначила, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у населеному пункті Малий Маяк, Автономна Республіка Крим. На підтвердження факту смерті матері заявником надано копію медичного свідоцтва про смерть серії 35 № 125020551, виданого 01 вересня 2025 року Державною бюджетною установою охорони здоров`я Республіки Крим «Алуштинська центральна міська лікарня», причиною смерті зазначено: набряк легень з недостатністю лівого шлуночка, атеросклеротичний кардіосклероз.
Підставою звернення заявника до суду є неможливість реєстрації факту смерті її матері ОСОБА_3 та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка.
В силу положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , при цьому, заявником надано документи, які у своїй сукупності підтверджують факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в селі Малий Маяк, місто Алушта, АР Крим, Україна. Враховуючи те, що ОСОБА_3 померла в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), а реєстрація її смерті в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, то заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.
З наданих документів суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка села Сергіївка Генічеського району Херсонської області, померла 
ІНФОРМАЦІЯ_2 у в селі Малий Маяк, місто Алушта, АР Крим, Україна, перебуваючи на тимчасово окупованій території, і тому факт її смерті суд вважає доведеним і встановленим. Дата смерті також встановлена. Оскільки реєстрація смерті ОСОБА_3 в органах реєстрації актів цивільного стану на території України не проводилась, тому є підстави для встановлення у судовому порядку факту смерті, а також для подальшого внесення відповідного актового запису.
Відповідно до частини другої статті 319 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Даний факт має юридичне значення, оскільки на його підставі для заявника виникають правові підстави для реалізації своїх прав.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 263-265, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті, - задовольнити.
Встановити юридичний факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Сергіївка Генічеського району Херсонської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункті Малий Маяк, Автономна Республіка Крим, Україна.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 26088676, адреса місцезнаходження: бульв. Верховної Ради, 8/20, м. Київ, 02100.
Повне рішення суду виготовлено 04 червня 2026 року.

Суддя          О.О. Хромова