Суддя Маркосян М. В. 

Справа № 644/11080/25 
Провадження № 2/644/566/26 
24.06.2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року          м. Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова в складі:
головуючої судді – Маркосян М.В.,
за участю секретаря судового засідання – Скорик Ю.С.
позивачки ОСОБА_1 
представник позивача ОСОБА_2 
представника відповідача Мух К.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області про визнання трудового договору припиненим, зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі при проведення розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачкою, 20.11.2025 року, подано до суду відповідну позовну заяву разом із клопотаннями про витребування доказів та поновленням строків звернення до суду.
Позивачем заявлено вимоги: 1) Визнати трудовий договір, укладений між нею та відповідачем від 01.07.2021 року за наказом від 30.06.2021 року №102-к, припиненим за власним бажанням з дати ухвалення рішення суду у даній справі; 2) Зобов`язати відповідача звільнити її з посади директора Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з дати ухвалення судового рішення; 3) Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки невиплачену заробітну плату з 01 червня 2022 року в сумі 941680,08 грн, 4) Подати відомості про звільнення її за власним бажанням з часу ухвалення рішення суду до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
В обґрунтування позову позивачка зазначає про те, що була прийнята на роботу у якості директора Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області згідно з наказом від 30.06.2021 №102-К. 12.09.2024 позивачкою була подана заява про звільнення за власним бажанням до Департаменту науки та освіти Харківської ОДА, але до цього часу вона так і не звільнена з посади, наказу про звільнення не видано, також, тривалий час відповідач не виплачує їй заробітну плату, в зв`язку із чим змушена звернутись до суду.
Провадження у справі було відкрито ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 26.11.2025.
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що 30.06.2021 Позивач була звільнена з посади директора Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області у зв`язку із закінченням трудового договору п.2 ст 36 КЗпП України, а 01.07.2021 прийнята на посаду директора Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області за строковим трудовим контрактом – на один рік. Таким чином, строк дії трудового контракту ОСОБА_1 закінчився 30.06.2022. Проте, у зв`язку із тим, що місце перебування ОСОБА_1 станом на вказану дату було невідомо, а територія Куп`янського району Харківської області окупованою, Відповідач не мав можливості звільнити ОСОБА_1 та провести остаточний розрахунок при звільненні. Розпорядженням селищного голови Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області №63 від 15.06.2022 призупинено освітній процес у закладах освіти з 15 червня 2022 року до можливості відносити роботу у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов. Оголошено простій не з вини працівників з 15 червня 2022 року керівникам загальноосвітніх навчальних закладів, керівникам закладів дошкільної та позашкільної освіти Дворічанської селищної ради. Простій вирішено оплачувати у розмірі 2/3 від посадового окладу в межах фонду заробітної плати передбаченого в кошторисі, крім працівників, які відсутні з нез`ясованих причин. Розпорядженням селищного голови Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області №65 від 30.06.2022 дію трудового контракту ОСОБА_1 було призупинено без збереження заробітної плати у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи, як це передбачено положеннями ст..13 Закону України Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (станом на 30.06.2022). Щодо припинення трудового договору зазначили про те, що позивачка до Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області із заявою про звільнення у встановленому законом порядку не зверталась. Щодо вимог про стягнення середній заробіток за час затримки невиплачену заробітну плату з 01 червня 2022 року в сумі 941680,08 грн. зазначили, що позивачка весь цей час фактично не працювала. Просили в задоволенні позову підмовити. Посилались на те, що згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженим Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376, с. Колодязне Дворічанської селищної територіальної громади знаходився в зоні активних бойових дій з 11.09.2022 року по 20.08.2024, до того з 24.02.2022 по 11.09.2022 взагалі знаходилося в окупації. Тож, документів про трудові відносини з Позивачем у Відповідача немає. Також, ОСОБА_1 обвинувачується у колабораційній діяльності та є обвинуваченою у кримінальному провадженні за фактом організації освітнього процесу, організованого всупереч вимогам чинного законодавства України.
В судовому засіданні позивач та її представник доводи позовної заяви підтримали та просили її задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначала, що заробітна плата ОСОБА_1 після червня 2022 року не нараховувалась, трудові обов`язки позивачка не виконувала, Також, не зверталась із заявою про звільнення з займаної посади.
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, встановив наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання трудового договору припиненим.
Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Згідно зі статтею 23 КЗпП України трудовий договір може бути: безстроковим, що укладається на невизначений строк; на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. 
Як було зазначено позивачем, підтверджено відповідачем, трудовий контракт між директором Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області ОСОБА_1 та Відділом освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області було укладено 30.06.2021 строком дії на 1 рік., строк дії контракту закінчувався 30.06.2022 року. 
В той же час, судом встановлено, що Розпорядженням селищного голови Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області №63 від 15.06.2022 призупинено освітній процес у закладах освіти з 15 червня 2022 року до можливості відносити роботу у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов. Оголошено простій не з вини працівників з 15 червня 2022 року керівникам загальноосвітніх навчальних закладів, керівникам закладів дошкільної та позашкільної освіти Дворічанської селищної ради. Простій вирішено оплачувати у розмірі 2/3 від посадового окладу в межах фонду заробітної плати передбаченого в кошторисі, крім працівників, які відсутні з нез`ясованих причин.
Також, Розпорядженням селищного голови Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області №65 від 30.06.2022 «IIpo призупинення дії трудових договорів (контрактів) з керівниками загальноосвітніх навчальних закладів Дворічанської селищної ради під час воєнного стану, було призупинено дію трудових договорів (контрактів) з керівниками загальноосвітніх навчальних закладів Дворічанської селищної ради без збереження заробітної плати, в зв`язку із військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи обома сторонами, зокрема і щодо позивачки. 
В той же час, 14.07.2022 згідно з Наказом №115-к Відділом освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області було оголошено простій не з вини працівника з 15.07.2022, зокрема простій було оголошено ОСОБА_1 . 
Згідно з Розпорядженням Начальника Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області №25 від 01.08.2023 було припинено простій працівників навчальних закладів, зокрема і Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської та відновлено освітній процес. 
Після припинення простою, ОСОБА_1 до роботи не приступила, жодних трудових обов`язків не виконувала.
Як зазначає відповідач, 02 серпня 2023 року іншу особу - ОСОБА_3 призначено на посаду директора Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області. Відповідач при цьому посилається на те, що підставою для призначення на посаду директора Колодязненського ліцею іншої особи було те, що ОСОБА_1 була відсутня, місцезнаходження її невідоме. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» при укладенні трудового договору в період дії воєнного стану умова про випробування працівника під час прийняття на роботу може встановлюватися для будь-якої категорії працівників. З метою оперативного залучення до виконання роботи нових працівників, а також усунення кадрового дефіциту та браку робочої сили, у тому числі внаслідок фактичної відсутності працівників, які евакуювалися в іншу місцевість, перебувають у відпустці, простої, тимчасово втратили працездатність або місцезнаходження яких тимчасово невідоме, роботодавець можуть укладати з новими працівниками строкові трудові договори у період дії воєнного стану або на період заміщення тимчасово відсутнього працівника.
02.04.2024 року позивачка звернулась до начальника Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області із заявою про звільнення. 
Відповідно до пункту 13 статті 39 Закону України «Про повну загальну середню освіту» керівник закладу загальної середньої освіти звільняється з посади у зв`язку із закінченням строку трудового договору або достроково відповідно до вимог законодавства та умов укладеного трудового договору.
Припинення трудового договору з керівником державного чи комунального закладу загальної середньої освіти у зв`язку із закінченням строку його дії або його дострокове розірвання здійснюється відповідною посадовою особою засновника (головою відповідної ради чи керівником державного органу) або керівником уповноваженого ним органу (структурного підрозділу з питань освіти) з підстав та у порядку, визначених законодавством про працю.
Керівник приватного, корпоративного закладу освіти звільняється з посади засновником (засновниками) відповідно до положень законодавства про працю, установчих документів закладу та укладеного трудового договору.
Згідно з записом в трудовій книжці, ОСОБА_1 була прийнята на роботу за Наказом №102-к від 30.06.2021 і роботодавцем є саме Відділ освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області. Отже, звернення із заявою про звільнення саме до начальнику Відділу, як до посадової особи уповноваженого органу є правильним, обґрунтованим, та таким, що відповідає Закону України «Про повну загальну середню освіту» та КЗпП України.
Відповідач зазначає про те, що заява була направлена у спосіб, який унеможливлює належну ідентифікацію особи, яка підписала цю заяву. З іншого боку, Відділ освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області надав відповідь пані ОСОБА_1 №01-19/253 від 08.05.2024, в якій, виходячи зі змісту відповіді, вона була відповіддю саме на заяву про звільнення, отже суд вважає, що достатніми доказами підтверджено отримання відповідачем заяви ОСОБА_1 про звільнення. 
Отже, у цій справі, позивачка вважає, що її трудові відносини з відповідачем тривають, відповідач зазначає про те, що трудові відносини між Відділом освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради та позивачкою були призупинені 30.06.2022. 
Таким чином, жодна із сторін не заперечує ту обставину, що позивачка не була звільнена з посади директора Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області.
Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Суд зважає на положення статті 39-1 КЗпП України, в якій встановлено, що якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк.
Згідно з Наказом №115-к від 14.07.2022, тобто після розпорядження про призупинення трудового договору, Відділом освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області було оголошено простій не з вини працівника з 15.07.2022, зокрема простій було оголошено щодо ОСОБА_1 . Також, працівникам, зокрема ОСОБА_1 було встановлено оплату простою в розмірі 2/3 посадового окладу. Отже, самим відповідачем було погоджено те, що трудові відносини між відділом та ОСОБА_1 були продовжені., і відповідно статті 39-1 КЗпП України трудовий договір між ОСОБА_1 та відділом був продовжений на невизначений строк.
У відповідності до статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. 
Отже, оскільки позивачка звернулась до відповідача, як до належної особи із заявою про звільнення, відповідач, у відповідності до КЗпП України повинен був звільнити позивачку, про що видати відповідний Наказ, але не зробив цього.
Щодо пояснень відповідача про неналежний спосіб подання заяви, суд зважає на те, що дійсно, заява не була подана особисто позивачкою, не була підписана електронно-цифровим підписом, однак вже поданням позовної заяви позивачка підтвердила свій намір розірвати трудовий договір, особисто надала пояснення про це у судовому засіданні.
Наказ про прийняття на роботу було видано саме Відділом освіти, те, що Відділ освіти повинен діяти виключно за розпорядження голови Дворічанської селищної ради, суд бере до уваги, однак вважає, що це є механізмом проведення звільнення працівника, а не виключною підставою, виконання рішення суду щодо звільнення позивачки, може бути виконане шляхом направлення подання про її звільнення на Голову Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області за для отримання відповідного розпорядження, або виключно на підставі судового рішення. Таким чином, позовні вимоги про визнання трудового договору з Відділом молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області та ОСОБА_1 припиненим та про зобов`язання відповідача звільнити позивача за власним бажанням є такими, що підлягають задоволенню. Датою звільнення та припинення трудового договору, в цьому разі, буде дата набрання рішенням законної сили. 
Щодо вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати.
Відповідно до положень КЗпП України та Закону України «Про оплату праці» обов`язок доказування відсутності заборгованості перед позивачем, зокрема щодо виплати належних працівникові сум, покладається на роботодавця, а не на позивача (робітника) (постанова Верховного Суду від 15 липня 2024 року в справі №758/9515/23).
Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
У силу вимог ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Так, згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника (ч. 1 ст. 47 КЗпП України).
Позивачка просить суд стягнути з відповідача заробітну плату за період з 01.06.2022 по 01.07.2025 року в загальному розмірі 941680,08 грн. та обраховує її із розміру середньої заробітної плати - 26157,08. В той же час, як вже зазначалось судом, з 15.06.2022 роботодавцем ОСОБА_1 було оголошено простій не з вини працівників керівникам загальноосвітніх навчальних закладів, зокрема, і позивачці з нарахуванням заробітної плати в розмірі 2/3 посадового окладу. Як зазначає відповідач, і це не було спростовано позивачкою, посадовий оклад позивача становить 8210,40 грн. 
З 30.06.2022 дію строкового трудового контракту Позивачки призупинено.
Таким чином, за період з 15.06.2022 по 30.06.2022 Позивачці відповідачем було нараховано 2/3 від посадового окладу в межах фонду заробітної плати передбаченого в кошторисі - 2985,60 грн., за 12 робочих днів простою. З 30.06.2022 нарахування заробітної плати призупинено у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи Позивачем.
З 15.07.2022 року, згідно з Наказом №115-к від 14.07.2022 знов було оголошено простій не з вини працівника з 15.07.2022, зокрема простій було оголошено щодо ОСОБА_1 . Також, працівникам, зокрема ОСОБА_1 було встановлено оплату простою в розмірі 2/3 посадового окладу. У липні 2022 року було 21 робочий день, якщо простій було оголошено з 15.07.2022, Позивачці відповідачем необхідно було бути нараховано 2/3 від посадового окладу за 12 робочих днів, тобто також - 2985,60 грн.
Як вже зазначалось, згідно з Розпорядженням Начальника Дворічанської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області №25 від 01.08.2023 було припинено простій працівників навчальних закладів, зокрема і Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської та відновлено освітній процес з 01 серпня 2023 року.
Отже, за період з 15.07.2022 по 30.07.2023 відповідач повинен був нараховувати позивачці заробітну плату в розмірі 2/3 від посадового окладу, що відповідає статті 113 Кодексу законів про працю України, в якій зазначено про те, що час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).
Таким чином, як вже було зазначено, за 06.2022 та за 07.2022 позивачці необхідно було нараховувати заробітну плату в розмірі 2985,60 грн. щомісяця, а з 08.2022 по 01.08.2023 в розмірі 2/3 посадового окладу – 5473,60 грн. на місяць.
Отже за весь період простою позивачці не було нараховано 68668,80 грн. та не було сплачено 71654,40 грн. (сума в розмірі 2985,60 грн. була нарахована відповідачем за червень 2022 року, як зазначено у відзиві, однак доказів того, що ця сума була виплачена в матеріали справи відповідач не надав).
Щодо вимоги про стягнення заборгованості з заробітної плати за період з 01.08.2023 по 01.07.2025 року, суд зазначає, що така вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачка на роботу після закінчення режиму простою не вийшла, свої посадові обов`язки не виконувала, отже нараховувати їй заробітну плату у цей період підстав не було.
Згідно з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 під належними звільненому працівникові сумами необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що згідно зі статтею 83 КзпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 року, в редакції станом на 29.04.2022 року, передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.
Пунктом 7 розділу ІV Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений Постановою Кабінету міністрів України №100 від 08.02.1995 року, в редакції станом на 29.04.2022 року, передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки.
У пункті 2 розділу ІІ Порядку зазначено, що час, протягом якого працівник не працював з поважних причин або через вимоги чинного законодавства і за цей період йому не було нараховано заробітну плату або вона була збережена частково, виключається з розрахункового періоду. Це означає, що періоди, коли працівник не працював через простій, який не був з його вини, і за цей час отримував оплату менше, ніж середній заробіток, не враховуються при розрахунку відпускних.
Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України, відповідно до п. 162.1 ст. 162 якого платником податку на доходи фізичних осіб, є зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент.
Відповідно до п. 163.1 та 164.1 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування платника податку є, зокрема загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Згідно п. 164.2.1 Податкового кодексу України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).
Згідно п. 14.1.48 Податкового кодексу України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.
Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету встановлено ст. 168 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 168.1.1 Податкову кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
За правилами п. 18.1 Податкового кодексу України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків.
Крім того, особи, які мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені Кодексом податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу (п.п. «б» п. 176.2 ст.176 Кодексу).
В постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року (справа №523/14396/19) зроблено наступний правовий висновок: «Оскільки справляння і сплата податку з доходів фізичних осіб є обов`язком працівника, податковим агентом якого в силу закону виступає роботодавець, суд, задовольняючи вимоги про оплату праці, визначає суму без утримання цього податку й інших обов`язкових, платежів, про що вказує в резолютивній частині рішення.
Суд роз`яснює, що податки та збори із суми заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку при звільненні присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та відповідно, відрахуванню із суми нарахованої працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума заборгованості зменшується на суму податків і зборів.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають частковому задоволенню на суму заборгованості по заробітній платі за червень 2022 року в сумі 2985,60 грн, за липень 2022 року в сумі 2985,60 грн., за період серпень 2022 – липень 2023 року в розмірі 65683,20 грн. а всього 71654,40 гривень. Дана сума підлягає стягненню за вирахуванням податків та зборів.
Позивачка щодо своїх вимог про стягнення середнього заробітку посилається у позові на статті 116 та 117 Кодексу законів про працю України. Суд зазначає, що статті 116 та 117 КЗпП України регулюють виплати працівника після звільнення, згідно з позовом позивача та фактичними обставинами справи, звільнення позивачки ще не відбулось, а отже немає затримки у розрахунку при звільненні, позивач має право вимагати виплати заробітної плати, виходячи із розміру, який підлягав нарахуванню, саме ця вимога була частково задоволена судом. 
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову з вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно від задоволених вимог.
Так, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1331,20 грн. за позовну вимогу немайнового характеру та 253,23 грн. за вимогу майнового характеру (пропорційно задоволеним вимогам).
Керуючись ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 12, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264-265, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області про визнання трудового договору припиненим, зобов`язання видати наказ про звільнення, стягнення заборгованості по заробітній платі при проведенні розрахунку та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати трудовий договір, укладений між ОСОБА_1 та Відділом освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області згідно Наказу від 30.06.2021 року №102-к, припиненим за власним бажанням працівника з дати набрання рішенням суду законної сили.
Зобов`язати Відділ освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області звільнити ОСОБА_1 з посади директора Колодязненського ліцею Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України з дати набрання цим рішенням законної сили, та подати відомості до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування в порядку, визначеному Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з заробітної плати за період 01 червня 2022 року по 31 липня 2023 року - в сумі 71654,40 грн, виплату заборгованості по заробітній плати провести за вирахуванням податків та зборів.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити. 
Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області на користь держави судовий збір в розмірі 1584,43 грн. 
Рішення в частині стягнення заробітної плати у межах виплати за один місяць (5473,60 грн. із вирахуванням податків та зборів) допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),
Відповідач: Відділ освіти, молоді та спорту Дворічанської селищної ради Куп`янського району Харківської області (код ЄДРПОУ 43925695, місцезнаходження: Харківська область, Куп`янський район, с-ще Дворічна, пров.Спортивний, буд.14).
Повне рішення складене 24 червня 2026 року.

Головуюча суддя      Марина МАРКОСЯН