Справа № 715/1696/26 
Провадження № 2/715/741/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року   селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області 
в складі головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 лютого 2016 року виконавчим комітетом Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, актовий запис № 01. 
Вказує, що від шлюбу мають неповнолітніх доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Посилається на те, що сімейне життя у них не склалося через те, що подружні відносини між ними фактично припинені, вказує на те, що на протязі останніх шести місяців, як подружжя вони не проживають та не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, а примирення між ними неможливе. На підставі наведеного просить шлюб розірвати.
Крім того, вказує, що на утримання доньок потрібні чималі кошти, так як вона зобов`язана постійно дбати про них, купувати їжу, одяг, що теж потребує значних витрат, коштів їй вкрай не вистачає. Зазначає, що чоловік є молодим, фізично здоровим чоловіком та може надавати утримання своїм дітям. Наразі їй відомо, що відповідач працює водієм фури за межами країни, отримує чималі кошти, між ними досягнута домовленість щодо аліментів.
Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 10 000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку з щорічною індексацією відповідно до закону з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, її представник, адвокат Максимчук А.В. подала до суду заяву в якій просила суд позов задовольнити, вказала на те, що проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує та просила суд про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій вказав, що позов визнає повністю, проти обставин зазначених у позові не заперечує. Погоджується на сплату аліментів на утримання дітей в розмірі про який просить позивачка, судовий розгляд справи просив провести у його відсутності. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Аналогічні норми закріплені в ч. 1 ст. 24 СК України.
Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що 05 лютого 2016 року у виконавчому комітеті Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 01. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». 
Крім того, встановлено, що від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя та вони втратили почуття любові один до одного, через що виникають постійні сварки та непорозуміння. 
Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про визнання позову.
Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Суд встановив, що сім`я розпалась через непорозуміння, які виникли в сім`ї. Як подружжя сторони не проживають. Відсутність взаєморозуміння між сторонами призвела до втрати почуття любові та поваги, а тому, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї між сторонами неможливе, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. 
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів суд виходить із наступного. 
Встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є молодим, здоровим та працездатним чоловіком, може працювати та надавати кошти на утримання своїх дітей.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років з 01 січня 2026 року – 2 817 грн, для дитини віком від 6 до 18 років – 3 512 грн.
Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є молодим, здоровим та може надавати утримання своїм дітям, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій в розмірі по 10 000, 00 грн. щомісячно на кожну дитину.
Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. 
На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.2, 4-13, 19, 49, 76-81, 89, 110, 141, 206, 259, 264-265, 273,352,354 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 05 лютого 2016 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у виконавчому комітеті Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, актовий запис № 01 – розірвати.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20 травня 2026 року до досягнення дітьми повноліття.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 25.06.2026 року.

Суддя