Справа№938/553/26 
Провадження № 3/938/284/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року        селище Верховина

Суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області Чекан Н.М.
з участю секретаря судового засідання Александрової А.О.
особи, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1 , який приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів,
розглянувши матеріали, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП)
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, українця, зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ,-
В С Т АН О В И В:
ОСОБА_1 у складі групи осіб 14.04.2026 року близько 18.00 годин вчинив спробу перетину державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку 470 прикордонного знаку на відстані 7 км від лінії державного кордону на території Зеленської об`єднаної територіальної громади Верховинського району Івано-Франківської області в межах прикордонного контрольованого району на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні відмовився від надання пояснень на підставі ст.63 Конституції України, підтримав подані ними письмові клопотання про закриття провадження у цій справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, визнання доказів недопустимими та витребування доказів.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, як вбачається з ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.204-1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.
Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345878 від 14.04.2026 року вбачається, що 14.04.2026 року о 18.00 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 470 прикордонного знаку на відстані 7 км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах прикордонного контрольованого району був виявлений гр. України ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою зі заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП та підписані уповноваженою особою.
Також, цей протокол про адміністративне правопорушення власноручно підписаний без будь-яких зауважень щодо його змісту особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи у Верховинському районному суді.
Звертається увага, що протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки за своєю суттю протокол є процесуальним документом, який складений уповноваженим органом щодо вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП та який є підставою для подальшого провадження у справі. Обставини, викладені в протоколі, підлягають перевірці та оцінці за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, доведена такими матеріалами справи, які досліджені в суді, а саме:
- поясненням ОСОБА_1 , зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345878 від 14.04.2026 року, в якому він вказав, що спільно з ОСОБА_2 намагався незаконно перетнути державний кордон з Румунією;
- поясненням ОСОБА_2 , зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345879 від 14.04.2026 року, в якому він вказав, що спільно з ОСОБА_3 намагався незаконно перетнути державний кордон з Румунією та там проживати;
* пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містяться в протоколах про адміністративне правопорушення відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП;
- відеоматеріали, на яких зафіксовані особи чоловічої статі, які представляються, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та повідомляють, що рухалися разом до державного кордону з Румунією з метою його перетину та подальшого проживання там, в дорозі 3 дні, стартували з Пробійнівки, претензій до ДПСУ не мають, цінні речі та кошти у них не вилучалися.
Також в матеріалах справи міститься:
- протокол про адміністративне правопорушення серії  ЗхРУ№345879 від 14.04.2026 року вбачається, що 14.04.2026 року о 18.00 годин прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 470 прикордонного знаку на відстані 7 км від лінії державного кордону на території Зеленської ОТГ Верховинського району Івано-Франківської області, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах прикордонного контрольованого району був виявлений гр. України ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_1 за спробу незаконного перетинання державного кордону поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон України, чим порушив вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 204-1 КУпАП;
- облікова карта щодо нього, в якій вказано інформація про ОСОБА_4 : дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 .
Диспозиція ч.1 ст.204-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.
Диспозиція ч.2 ст.204-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Звертається увага, що ключовим у складі правопорушення, передбаченого ст.204-1 КУпАП, є умисел особи, спрямований на перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, а не відстань, на якій таку особу було виявлено працівниками Державної прикордонної служби від лінії державного кордону.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, беручи до уваги першопочаткові викривальні пояснення ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 як усні так і письмові, про намір спільно незаконно перетнути державний кордон, які надані ними в день їх виявлення, суддя приходить до переконання про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 КУпАП, оскільки він мав намір у складі групи осіб перетнути державний кордон поза пунктами пропуску через державний кордон України.
Суддею не встановлено і будь-яких фактів про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, які би призвели до примусового підписання ним протоколу про адміністративне правопорушення та інших документів, які містяться у матеріалах справи, у тому числі письмового та усного пояснення про визнання вини.
З матеріалів справи вбачається, що всі документи ОСОБА_1 підписав без зауважень, не спростовував викладені у них обставини, не вказував на інші підстави, які зумовили його перебування у зазначеному в протоколі місці.
Вищевказані докази суддя визнає допустимими та належними, а доводи ОСОБА_1 щодо його невинуватості з тих підстав, що долучені докази є недопустимими, слід оцінити як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.
Крім того, ОСОБА_1 18.05.2026 року клопотав витребувати у відповідного підрозділу Державної прикордонної служби України, посадові особи якого склали протокол від 14.04.2026 у справі № 938/553/26, такі матеріали: 1. Службову записку (рапорт) посадової особи, яка здійснила затримання ОСОБА_1 14.04.2026, з обов`язковим зазначенням: точних географічних координат місця затримання (широта і довгота у системі WGS-84 або аналогічній); способу встановлення цих координат (GPS-приймач, службовий планшет, координати, нанесені на карту тощо); точного часу затримання; прізвищ, імен, по батькові, посад та особистих номерів усіх посадових осіб, які брали участь у затриманні і подальшому складанні протоколу. 2. Документи, що підтверджують перебування посадових осіб, зазначених у п. 1, у форменому одязі встановленого зразка з нагрудними та іншими видимими ідентифікаційними знаками (нашивками з прізвищами, особистими номерами, бейджами) станом на 14.04.2026 року: копію наряду на службу зазначених посадових осіб за 14.04.2026; службові фотографії, виконані на момент виходу на службу або у безпосередній зв`язок з нею; витяг з порядку носіння форми та ідентифікаційних знаків, чинного у підрозділі станом на 14.04.2026 року. 3. Записи з нагрудних відеореєстраторів (бодикамер) усіх посадових осіб, які брали участь у затриманні і складанні протоколу, за дату 14.04.2026 року у повному обсязі з моменту виходу на службу до моменту повернення на службу, без вибіркової передачі окремих фрагментів. 4. Записи з відеореєстраторів службових транспортних засобів, які використовувались при затриманні і доставленні особи, що притягається до відповідальності, до пункту ДПСУ, за дату 14.04.2026 року. 5. Записи з камер відеоспостереження у приміщенні пункту ДПСУ за період з 14.04.2026, включаючи всі приміщення, у яких перебувала особа, що притягається до відповідальності (приміщення для оформлення документів, медичний кабінет, кімнати для огляду, коридори). У разі відсутності запису повідомити підставу і дату знищення. 6. Усі інші відеоматеріали, аудіоматеріали і записи на електронних носіях інформації (диски, флеш-носії, цифрові файли), на яких зафіксована особа, що притягається до адміністративної відповідальності, або зафіксовані її усні пояснення, складені та/або отримані 14.04.2026 у зв`язку зі справою № 938/553/26. Це включає, але не виключно: записи усних пояснень особи, зафіксовані на нагрудних відеореєстраторах посадових осіб; диски з відеофіксацією допиту або давання пояснень; записи розмов з посадовими особами ДПСУ, поліції, медичного персоналу; будь-які інші електронні носії, на яких міститься аудіо- чи відеозапис особи. 7. Журнал чергового підрозділу ДПСУ за 14.04.2026 з відомостями про склад чергової зміни. 8. Протокол / акт про вилучення мобільного телефону та іншого майна особи, що притягається до відповідальності, із зазначенням процесуальних підстав вилучення. У разі відсутності такого процесуального оформлення повідомити підставу зберігання вилученого майна. 9. Письмові пояснення (пояснювальні записки, додатки до протоколу, заяви), які приписуються особі, що притягається до адміністративної відповідальності, складені Документ сформований в системі «Електронний суд» 18.05.2026 2 14.04.2026 в окремих від протоколу документах, з обов`язковим пред`явленням оригіналів і зазначенням обставин їх складання (час, місце, перелік присутніх осіб, факт роз`яснення прав). 10. Документальне підтвердження адміністративно-територіальної належності місця події, зазначеного у протоколі від 14.04.2026, із зазначенням: області, у складі якої перебуває це місце (Івано-Франківська чи Закарпатська або інша); адміністративного району (Верховинський, Надвірнянський, Косівський або інший), у складі якого перебуває це місце станом на 14.04.2026; — територіальної громади (об`єднаної територіальної громади), у складі якої перебуває це місце; способу встановлення адміністративно-територіальної належності (за службовою картою, за публічною кадастровою картою, за рішенням компетентного органу, за іншим джерелом). Це витребування необхідне для перевірки належної підсудності справи, оскільки ділянки прикордонної зони у Карпатах розташовані на межі кількох адміністративних районів і кількох областей, що в судовій практиці неодноразово ставало підставою для повернення матеріалів до органу, який склав протокол, для усунення невідповідностей (з огляду на ст. 257, 276 КУпАП). 11. Документальне підтвердження ідентифікаційних даних особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вигляді: — витягу з Єдиного державного демографічного реєстру (ЄДДР) щодо особи ОСОБА_1 ; копії документа, що посвідчує особу (паспорта громадянина України, ID-картки), яким користувалась посадова особа ДПСУ при складанні протоколу 14.04.2026; способу встановлення ідентифікаційних даних особи (за пред`явленим документом, за словами особи, за іншим джерелом).
Постановою від 26.05.2026 року відмовлено в задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про витребування доказів, оскільки інформація, яку в п.п.1-10 він клопотав витребувати, пов`язана з місцем дислокації, штатом, схем ділянок відповідальності структурного підрозділу Державної прикордонної служби України, а тому відноситься до відомостей, що становить службову інформацію, її розголошення під час воєнного стану може призвести до негативних наслідків у сфері державної безпеки. Відмова у витребуванні інформації, зазначеної в п.12 обгрунтована тим, що до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , облікову карту щодо нього, в якій вказано інформація про ОСОБА_4 : дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який співпадає з РНОКПП, зазначеним у клопотаннях про витребування доказів, а також інформація про його паспорти громадянина України та для виїзду за кордон. Цією постановою також роз`яснено  ОСОБА_1 його право надати письмові пояснення, подати докази (ст.268 КУпАП).
Надалі 03.06.2026 року від ОСОБА_1 поступили два клопотання про витребування доказів від структурного підрозділу Державної прикордонної служби України:
-оригінал протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ№345878 від 14.04.2026 року, оригінал заяви на отримання судових повісток за допомогою СМС-повідомлень, клопотання від 14.04.2026 року на ім`я голови суду про розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до відповідальності
*однак вказані матеріали (оригінали) наявні в справі
-  оригінали паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 та паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 
-  журнал чергового підрозділу ДПСУ за 14.04.2026 року в частині реєстрації факту звернення (затримання, оставлення) ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу, протоколу/акта прийняття на тимчасове зберігання документа особи, яка притягається до відповідальності, протоколу/ акта про вилучення мобільного телефону та іншого майна особи, яка притягається до відповідальності, технічну довідку про канал, дату і точний час отримання облікової карти, письмові пояснення особи, яка притягається до відповідальності, складені 14.04.2026 року в окремих від протоколу документах
* заявник не обгрунтовує та не доводить підстави вважати, що оригінали матеріалів,які він клопоче витребувати  перебувають або можуть перебувати у володінні органу, в якого клопочеться їх витребувати; 
- оригінал носія (диску) з відеофіксацією разом з технічними метаданими відеофайлу
* суддею звертається увага, що відеозапис, на якому зафіксовані 2 особи чоловічої статі та представляються, як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , отримано особою, яка притягається до відповідальності в особистий кабінет 29.05.2026 року, із метаданими цього відеофайлу можна було ознайомитися в приміщенні суду, зокрема із властивостей цього відеозапису у вкладці докладно встановлено, що його оригінал створено 14.04.2026 року о 20.21 годині, а на диски, який надано до суду, записано 15.04.2026 року о 10.43 годин;
Суддя звертає увагу, що ч.2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Обов`язок щодо здійснення контролю за дотриманням розумного строку розгляду справи покладено на суддю. Зокрема, ч.7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя зобов`язаний своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Згідно зі ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до положень глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки.Урішенні у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Суд нагадує, що він зазвичай визнає порушення пункту 1 статті 6 Конвенції у справах, які порушують питання, подібні до тих, що порушуються у цій справі. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України»,«Карнаушенко проти України».
Про рівень відповідальності судді з огляду на надані йому повноваження при дотриманні строків розгляду справ про адміністративні правопорушення зазначено у постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення».Зокрема, у пункті 7 вказаної постанови пленуму зазначено, що судді повинні усвідомлювати особисту відповідальність за розгляд справ у встановлені законом строки, за якість розгляду справ, не допускати фактів зволікання, вживати всіх необхідних заходів з метою неухильного дотримання процесуальних строків. Строки розгляду справи не можуть вважатися розумними, якщо їх порушено в тому числі через невжиття заходів щодо недопущення недобросовісної поведінки учасників справи, оскільки наведені причини свідчать про низький рівень організації судочинства та безвідповідальне ставлення судді до виконання своїх обов`язків.
У ч.1 ст. 277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
На дотримання вказаних положень при розгляді справ про адміністративні правопорушення суддя повинен реагувати на можливе зловживання учасниками справи їхніми процесуальними правами, а також вживати усі необхідні заходи для недопущення безпідставного затягування розгляду справ.
Згідно зі ст. 38 КУпАП до осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтею 204-1 КУпАП, може бути застосовано заходи адміністративного примусу (накладено стягнення) не пізніше як через три місяці з дня їх виявлення. Закінчення цього строку виключає можливість накладення адміністративного стягнення на особу, стосовно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, оскільки КУпАП не передбачає продовження строків накладення адміністративного стягнення, та згідно з п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП є самостійною підставою для закриття судом розпочатого провадження у справі про адміністративне правопорушення.
У такому випадку правопорушник за свою протиправну поведінку, не несе установленої законом відповідальності, яка застосовується, отже не досягається завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення, зокрема вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Враховуючи вищевказане, а також той факт, що ОСОБА_1 двічі подавав клопотання про витребування доказів без належного обґрунтування та мотивації, суддя розцінює такі його дії як спосіб затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення внаслідок закінчення строку накладення адміністративного стягнення, тому в задоволенні клопотання про витребування доказів слід повторно відмовити.
Санкція ч.2 ст. 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення вказаного правопорушення шляхом накладення штрафу від п`ятисот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.
При таких обставинах, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.2 ст. 204-1 КУпАП.
З приводу додаткового покарання у виді конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП слід зазначити, що, як вбачається з матеріалів даної справи, таких знарядь і засобів не виявлено.?
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 665,60 гривень.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.204-1, 245, 251, 252, 255, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, - 
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про витребування доказів повторно відмовити.
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір у дохід держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. 
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно зі ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Повний текст постанови складено 22.06.2026 року.

Суддя        Наталія ЧЕКАН