П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
25 червня 2026 року 	 	справа 340/624/24	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Головко О.В., Ясенова Т.І., 
розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про перерахунок допомоги на оздоровлення, допомоги при звільненні, компенсації за невикористані дні відпуски

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.02.2024 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність щодо не врахування «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «індексації грошового забезпечення» при обрахунку «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2015, 2016, 2017 рік; 
- визнати протиправною бездіяльність щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018, 2019 рік; 
- визнати протиправною бездіяльність щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку одноразової грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- визнати протиправною бездіяльність щодо не врахування «індексації грошового забезпечення» при обрахунку грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та щорічної основної відпустки;
- зобов`язати здійснити перерахунок та доплату «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2015, 2016, 2017 рік з урахуванням «щомісячної додаткової грошової винагороди» та «Індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №340/2899/20, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №340/6768/21;
- зобов`язати здійснити перерахунок та доплату «грошової допомоги на оздоровлення» передбаченої статтею 10-1 та частиною 3 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2018, 2019 рік з урахуванням «Індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №340/2899/20, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №340/6768/21;
- зобов`язати здійснити перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з урахуванням «індексації грошового забезпечення» в тому числі виплаченої на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №340/2899/20, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №340/6768/21;
- зобов`язати здійснити перерахунок та доплату грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та щорічної основної відпустки з урахуванням «індексації грошового забезпечення» і тому числі виплаченої на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №340/6768/21.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність стосовно включення до розрахункової суми для нарахування і виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки щомісячної додаткової грошової винагороди, яку виплачували відповідно до приписів постанови Уряду України №889 від 22.09.2010;
- зобов`язано перерахувати грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2017 роки і виплати заборгованість, врахувавши правовий висновок суду;
- в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Прийняте рішення суд мотивував тим, що після звільнення зі служби позивачу виплатили за рішеннями Кіровоградського окружного адміністративного суду: компенсацію за невикористані доби додаткових відпусток (справа №340/2910/19); індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.01.2019 (справи №340/2899/20 і №340/6768/21). Обчислюючи грошову допомогу на оздоровлення, одноразову грошову допомогу при звільненні і компенсації за невикористані доби додаткових й щорічних відпусток, військова частина не врахувала суми щомісячної додаткової грошової винагороди та індексацію грошового забезпечення. Підстава щомісячна додаткова грошова винагорода і індексація грошового забезпечення не є додатковими видами грошового забезпечення. Суд першої інстанції вказував, що враховуючи правове регулювання спірних правовідносин, застосуванню підлягають норми Закону №2011-ХІІ та постанови №889, а не інструкцій №595 та 550. Нормами Закону №2011-ХІІ також встановлено право військовослужбовців на виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби. Позивачу щомісячну додаткову грошову винагороду виплачували з лютого 2015 року по лютий 2018 року. Приписами частини 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Приписами частини 2 статті 9 цього Закону визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Обчислюючи грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2017 роки, військова частина мала врахувати і суму щомісячної додаткової грошової винагороди. Таких дій відповідач не вчинив, чим допустив протиправну бездіяльність, що призвело до виплати коштів у меншому розмірі. Суд першої інстанції вказував, що приписами частини 2 статті 9 цього Закону не встановлено, що індексація грошового забезпечення вид додаткового грошового забезпечення. Індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії, оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум при розрахунку пенсії військовослужбовцям, колишнім працівникам органів внутрішніх справ, поліцейським, тощо. Індексація грошового забезпечення не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії на підставі частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ. Суми індексації грошового забезпечення поліцейських не віднесені до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та не підлягають зазначенню у довідці про грошове забезпечення позивача для перерахунку його пенсії. Отже, індексація грошового забезпечення не віднесена до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. У військової частини не виник обов`язок включати її суму до розрахункових сум для обчислення грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні і компенсації за невикористані доби додаткових й щорічних відпусток.
В апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Усі розрахунки з позивачем проводились відповідно до вимог чинного на момент звільнення законодавства та інших нормативно-правових актів. Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися загальних положень законодавства щодо принципів законності під час прийняття рішення. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби та внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ» – втрата чинності від 01.03.2018, та з метою визначення порядку та умов виплати військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди наказами Міністерства оборони України затверджено Інструкції. Наказом №595 від 15.11.2010 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України положення якої стали застосовуватися з 01.10.2010– втрата чинності від 24.10.2016. Вказує, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Щомісячна додаткова грошова винагорода, яка передбачена Постановою №889, не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що предметом спору у даній справі є питання складу місячного грошового забезпечення, як «обрахункової величини» позивача з якого фактично було здійснено обрахунок одноразових видів грошового забезпечення, що заявлені у позовних вимогах, а також субсидіарного застосовування положень спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті) при вирішенні питання включення індексації грошового забезпечення до складу місячного грошового забезпечення як обрахункової величини. Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Військовослужбовцям які не використали щорічну або додаткову відпустку виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки обрахунок якої здійснюється виходячи з розміру місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. Обрахунок «грошової допомоги на оздоровлення», «одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби», грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпусток, здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення. Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Неврахування відповідачем належної позивачу індексації грошового забезпечення у складі місячного грошового забезпечення як «обрахункової величини» призвело до того, що відповідачем при визначення розміру одноразових видів грошового забезпечення застосовано знецінене місячне грошове забезпечення. 
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 з 12.02.2015 по 31.01.2019 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №24 від 31.01.2019 позивача виключено зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №340/2899/20 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.01.2019; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.01.2019.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2020 залишено без змін рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №340/2899/20.
Також рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 у справі №340/6768/21 визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 по 28.02.2018 з встановленням базового місяця січень 2008 року, та виплатити індексацію грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 апеляційну скаргу позивача задоволено частково, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково; рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 по справі №340/6768/21 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ігнорування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів У країни №1078 від 17.07.2003 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення в періоді з 01.03.2018 по 31.01.2019 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.01.2019 в сумі 49094,64 грн відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати за період з 01.03.2018 по 31.01.2019 включно щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 гривень за період з 01.03.2018 по 31.01.2019 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з урахуванням раніше виплачених сум. В решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 по справі №340/6768/21 залишено без змін.
Позивач вважає, що Військова частина НОМЕР_1 проводячи індексацію грошового забезпечення, повинна індексувати отримувану ним грошову допомоги на оздоровлення, одноразову грошову допомогу передбачену частиною 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статей 4, 6 Закону «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції, яка діє з 01.01.2015, а щодо відсоткового значення порогу індексації з 01.01.2016) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток (з 01.01.2016 - 103 відсотка). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України. Таким порядком є Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою №1078.
Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016 - 103 відсотка).
Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016 року у зв`язку із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 року №77; до 01.01.2016 року поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 року №1294 підвищено посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до цієї постанови.
Відповідно до абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Суд враховує, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 у справі №340/2899/20 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.01.2019.
Також постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2023 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати позивачу за період з 01.03.2018 по 31.01.2019 включно щомісячної фіксованої індексації 4463,15 гривень відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4463,15 гривень за період з 01.03.2018 по 31.01.2019 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням раніше виплачених сум. В решті рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 березня 2023 року по справі №340/6768/21 залишено без змін.
Отже індексація грошового забезпечення позивача здійснюється на виконання рішень суду. 
Приписами підпунктів 1 та 4 пункту 1 чинної на момент виникнення спірних правовідносин постанови Кабінету Міністрів України «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» від 22.09.2010 №889 встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; військовослужбовцям Національної гвардії (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
В період 2015, 2016 та 2017 років була чинною постанова №889, яка передбачала виплату військовослужбовцям щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.
Отже, зазначена щомісячна додаткова грошова винагорода виплачувалася позивачу щомісяця до втрати чинності постановою №889, тобто мала постійний (систематичний), а не одноразовий характер.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26.02.2021 у справі №620/3346/19.
Вбачається, що розмір грошової допомоги на оздоровлення позивача за 2017 рік повинен був визначатися із врахуванням, зокрема, і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які мають постійний характер, в тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди.
Вирішуючи питання врахування «індексації грошового забезпечення» у складі місячного грошового забезпечення, як обрахункової величини, Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року по справі №240/10130/19 зазначив наступне: Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року №1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення».
У відповідності до частин 4, 5 статті 9 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 2 вищевказаного Закону, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до пункту 3 розділу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 року, у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки. Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Відповідно до частини 2 статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (пункт 2 Постанови № 1294).
Відповідно до пунктів 1, 2 постанови КМУ №889 від 22.09.2020 (чинної на час нарахування та виплати одноразової грошової допомоги) встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду: 1) військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення; 2) військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення. Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.
Наказом Міністерства оборони України № 550 від 24.10.2016 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.
Пунктом 8 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України встановлено, що винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік. Командир (начальник) військової частини (установи, організації) має право зменшувати розміри винагороди за: порушення статутних правил несення служби; особисті незадовільні показники командирської, бойової та мобілізаційної підготовки; уживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) у службовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); порушення вимог законів та інших нормативно-правових актів, які призвели до поломок військової (спеціальної) техніки й озброєння, пошкодження майна, інших матеріальних збитків, а також завдали шкоди здоров`ю військовослужбовців або інших осіб.
Суд апеляційної інстанції вказує, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Тобто є вірним зобов`язання відповідача здійснити перерахунок грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, яка підлягала обов`язковій виплаті.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
Слід керуватись правовими позиціями Верховного Суду, зокрема, що викладені у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18, постанові від 19 березня 2020 року у справі №820/5286/17, постанові від 26 лютого 2021 року у справі №620/3346/19, постанові від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, постанові від 11 грудня 2019 року у справі №638/5794/17, постанові від 27 грудня 2019 у справі №643/11749/17, предметом розгляду яких було, включення індексації до складу місячного грошового забезпечення як «обрахункової величини», з якої здійснюється обрахунок та визначення розміру «грошової допомоги на оздоровлення» та «одноразової грошової допомоги при звільненні».
Щомісячна додаткова грошова винагорода входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби. У свою чергу індексації підлягає місячне грошове забезпечення, та його складові, які не мають разового характеру. 
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 – без змін.

Постанова набирає законної сили з 25.06.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді О.В. Головко 

судді Т.І. Ясенова