ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/1113/26

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 173М від 15 січня 2026 року про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та відправки для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його призов на військову службу під час мобілізації та подальше направлення до військової частини НОМЕР_1 є незаконними, оскільки на момент призову він не перебував на військовому обліку та не мав статусу військовозобов`язаного. 
Військовою частиною НОМЕР_1 було подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу в задоволенні позову, вказала, що з моменту зарахування позивача на військову службу до військової частини НОМЕР_1 створилися нові правовідносини між військовою частиною та позивачем, що врегульовано Законом №2232-ХІІ та Положенням №1153/2008, в свою чергу скасування наказу про призов на військову службу позивача взагалі не передбачений нормами чинного законодавства. 
Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав, що виключення з військового обліку є самостійною правовою процедурою, наслідком якої є припинення статусу військовозобов`язаного. З моменту виключення з обліку особа втрачає правовий статус військовозобов`язаного, а отже на неї не поширюються норми законодавства, що регулюють обов`язки саме військовозобов`язаних осіб. 
Військовою частиною НОМЕР_1 було подано заперечення, в яких вказала, що на даний час позивач перебуває у статусі військовослужбовця. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 було подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову вказав, що при перевірці облікових даних та проведення заходів з мобілізації позивача 14.01.2026 було взято на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі абз. 5, п. 2, ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» (військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей). Так як позивач правом на відстрочку від мобілізації не користувався, то було сформовано направлення на ВЛК та скеровано позивача на проходження медичного огляду для визначення ступеню придатності для проходження військової служби під час мобілізації. Вказує, що відповідно до довідки позаштатної ВЛК КНП “Чернігівська міська лікарня № 3” ЧМР при ЧОМЦ від 15.01.2026 № 2026-0115-1439-3746-3, згідно з “Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України”, затвердженого 14.08.2008 наказом МОУ № 402 - позивача визнано придатним для проходження військової служби. 
Позивачем було подано відповідь на відзив, в якій вказав, що скасування наказу про мобілізацію є невід`ємною частиною ефективного судового захисту прав Позивача, передбаченого статтею 55 Конституції України, та не може вважатися таким, що не матиме юридичних наслідків.
ІНФОРМАЦІЯ_2 було подано заперечення, в яких вказав, що станом на січень 2026 року, відповідно до ЄДРПВР, позивач перебував на військовому обліку у статусі - військовозобов`язаний та був визнаний придатним для проходження військової служби. 
Військовою частиною НОМЕР_2 відзив на позов подано не було. 
Процесуальні дії у справі: ухвалою від 13.04.2026 було залучено військову частину НОМЕР_2 до участі у справі № 620/1113/26 в якості другого відповідача; ухвалою суду від 25.05.2026 було повторно витребувано у військової частини НОМЕР_2 належним чином завірену копію наказу про зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до особового складу військової частини. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 
Згідно обліково-послужної картки до військового квитка серії 113/2000 позивач 01.11.1999 був визнаний непридатним до військової служби зі зняттям з військового обліку. 
Згідно витягу з облікової картки ЄДРПВР позивача, останній був взятий на облік 06.03.2009 ІНФОРМАЦІЯ_5 , 14.01.2026 знятий з обліку, 14.01.2026 взятий на облік у ІНФОРМАЦІЯ_6 , як військовозобов`язаний який прибув з іншої місцевості, 15.01.2026 знятий з військового обліку у зв`язку з прийняттям на військову службу.
ОСОБА_1 згідно картки від 15.01.2026 обстеження та медичного огляду та довідки військово-лікарської комісії «Позаштатної ВЛК КНП «Чернігівська міська лікарня № 3» ЧМР при ЧОМЦ» № 2026-0115-1439-3746-3 від 15.01.2026 був визнаний придатним до військової служби. 
15.01.2026 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 було подано було винесено наказ № 173М, згідно якого, зокрема, позивача було призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлено до військової частини НОМЕР_1 . 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.01.2026 № 15 позивача, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 15.01.2026. 
Згідно військово-облікового документу позивача, сформованого в системі «Резерв+» 17.01.2026, позивач є придатним до військової служби, знятий з військового обліку, підстава - військовослужбовець. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.03.2026 № 81 позивача, який прибув з військової частини НОМЕР_1 , було зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 22.03.2026. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025, № 235/2025 від 15.04.2025, № 478/2025 від 15.07.2025, № 793/2025 від 20.10.2025, № 40/2026 від 12.01.2026, № 342/2026 від 27.04.2026 строк дії режиму воєнного стану продовжувався. 
Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі – Закон № 3543-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Так, статтею 1 Закону № 3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною першою статті 22 Закону № 3543-XII передбачено, що громадяни зобов`язані, зокрема, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Згідно частини п`ятої статті 22 Закону № 3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Цей порядок визначає:
механізм реалізації повноважень та взаємодію між місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від підпорядкування і форми власності, органами військового управління, органами та підрозділами, що входять до системи поліції, та посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з організації проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил України, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України чи відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
процедуру перевірки військово-облікових документів громадян, уточнення персональних даних військовозобов`язаних та резервістів та внесення відповідних змін у військово-облікові документи;
порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення;
організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів;
процедури оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Військовозобов`язані та резервісти, які перебувають на зборах, у разі оголошення мобілізації продовжують перебувати на зборах. За необхідності зазначені особи призиваються на військову службу командирами відповідних військових частин за розпорядженням Генерального штабу Збройних Сил України.
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
На виконання даної норми постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджений Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).
Згідно пункту 70 Порядку № 560 порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.
Пунктом 72 Порядку № 560 передбачено, що рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно пункту 73 Порядку № 560 рішення військово-лікарської комісії при обласному (Київському та ІНФОРМАЦІЯ_7 про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку.
Відповідно до пункту 74 Порядку № 560 військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.
Пунктом 75 Порядку № 560 передбачено, що придатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також установлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду відповідно до вимог, визначених Міноборони.
В силу вимог пункту 76 Порядку № 560 документально оформлені результати проходження резервістом або військовозобов`язаним медичного огляду військово-лікарської комісії доставляються до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не пізніше ніж протягом наступного дня після винесення рішення (постанови) про придатність резервіста або військовозобов`язаного до військової служби.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402).
Відповідно до пункту 1.2. глави 1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби, служби у військовому резерві військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Суд звертає увагу, що оскільки Положенням № 402 передбачено, що факт проходження військовозобов`язаним медичного огляду оформляється карткою, форма та зміст якої визначені додатком № 13 до цього положення, надана суду картка обстеження та медичного огляду позивача є єдиним допустимим доказом проходження позивачем медичного огляду. 
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно картки від 15.01.2026 обстеження та медичного огляду та довідки військово-лікарської комісії «Позаштатної ВЛК КНП «Чернігівська міська лікарня № 3» ЧМР при ЧОМЦ» № 2026-0115- 1439-3746-3 від 15.01.2026 був визнаний придатним до військової служби. 
Водночас, суд звертає увагу, що дії військово-лікарської комісії «Позаштатної ВЛК КНП «Чернігівська міська лікарня № 3» ЧМР при ЧОМЦ» щодо обстеження та медичного огляду позивача, та визнання його придатним до військової служби не оскаржуються позивачем, та не є предметом судового оскарження у даній справі. 
Також суд зазначає, що згідно з абзацом 7 пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки обов`язок і військову України, служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України. 
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону України «Про військовий службу» зняттю з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, зокрема, з військового обліку військовозобов`язаних: які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання; які призвані чи прийняті на військову службу або навчання у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; які направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; які зараховані до військового оперативного резерву; в інших випадках - за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України. 
Також частиною шостою статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 
1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 
2) припинили громадянство України;
3) визнані непридатними до військової служби;
4) досягли граничного віку перебування в запасі; 
5) були кандидатами для прийняття на військову службу за контрактом відповідно до частини десятої статті 20 цього Закону, але не були прийняті на військову службу за контрактом; 
6) звільнені з військової служби за контрактом відповідно до підпунктів «й» або «к» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону. 
Як вже зазначалося судом, позивач 15.01.2026 військово-лікарською комісією «Позаштатної ВЛК КНП «Чернігівська міська лікарня № 3» ЧМР при ЧОМЦ» був визнаний придатним до військової служби, а тому суд не вбачає підстав, визначених частиною шостою статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до яких позивач міг би бути виключений з військового обліку. 
Крім того, суд звертає увагу, що дії територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо взяття позивача на військовий облік також не оскаржуються позивачем. 
Також суд враховує, що початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період є день, визначений статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». 
Відповідно до пункту 4 частини першої та абзацу першого частини третьої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається, зокрема, день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за №1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України. 
Відповідно до п.1, п.3 Розділу XII Інструкції №280, облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.
Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції. 
Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення. 
Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.
Так, щодо оскарження дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 173М від 15 січня 2026 року про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та відправки для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , то суд зазначає, що отримавши чинну довідку військово-лікарської комісії «Позаштатної ВЛК КНП «Чернігівська міська лікарня № З» ЧМР при ЧОМЦ» № 2026-0115- 1439-3746-3 від 15.01.2026 з висновком про придатність позивача до військової служби, яку ІНФОРМАЦІЯ_2 не вправі ревізувати, відповідач не міг діяти в інший спосіб, окрім як призову позивача на військову службу та прийняття наказу № 173М від 15.01.2026 про мобілізацію позивача. 
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 173М від 15 січня 2026 року про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, в частині призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації та відправки для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Оскільки позовні вимоги про зобов`язання військову частину НОМЕР_2 звільнити ОСОБА_1 з військової служби та виключити зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення є похідними від вимоги про скасування наказу про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, відтак підстави для задоволення таких позовних вимог також відсутні. 
Стосовно інших доводів сторін, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обгрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. 
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю. 
Підстави для розподілу судових витрат відсутні. Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 11.06.2026.

Суддя Наталія БАРГАМІНА