ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/4698/26
провадження № 2/753/7680/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді: Комаревцевої Л.В.
з секретарем: Солодуха В.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, 
В С Т А Н О В И В :
У березні 2026 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 серпня 2025 року відповідач отримала від позивача у позику грошові кошти в розмірі 1 250 000,00 грн. На підтвердження отримання коштів ОСОБА_3 власноруч склала розписку, згідно з якою зобов`язалася повернути суму позики рівними частинами протягом шести місяців - до 22 лютого 2026 року.
Позивач зазначає, що відповідач зобов`язання не виконала, кошти у встановлений строк не повернула, на надіслану 12.12.2025 вимогу про повернення боргу не відреагувала. У зв`язку з цим позивач просить стягнути основну суму боргу в розмірі 1 250 000,00 грн та понесені судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу).
Ухвалою суду від 09 березня.2026 було відкрито провадження у справі.
06.04.2026 ухвалою суду, занечену до протоколу судового засідання справа призначена до судового розгляду.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач викликалася в судове засідання у встановленому законом порядку, проте до суду вона не з`явилася без повідомлення причин неявки, письмовий відзив на позов не подала.
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що 22.08.2025 між сторонами виникли кроковідносини позики, що підтверджується оригіналом розписки (копія міститься в матеріалах справи). Відповідно до змісту розписки, ОСОБА_3 отримала 1 250 000,00 грн та підтвердила свій обов`язок щодо їх повернення.

Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. 
Оскільки строк повернення позики (22.02.2026) настав, а доказів повернення коштів відповідачем не надано, вимога про стягнення 1 250 000,00 грн є законною та обґрунтованою.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, підтверджені договором № 10/02/26 від 10.02.2026 та платіжною інструкцією.
Керуючись ст. 526, 625, 1046-1049 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -
У ХВ А Л И В :
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Дружківським МСРУДМС України в Донецькій області 15.01.2013 р., реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 виданий Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві 28.10.1999 р„ реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) заборгованість за позикою від 22.08.2025 року у розмірі 1 250 000,00 грн. (один мільйон двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), витрати по сплаті судового збору в розмірі 12 500,00 грн. (дванадцять тисяч пятсот гривень 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 29.04.2026

Суддя: Комаревцева Л.В.