Справа №494/1796/25
Провадження №2/504/1964/26

Доброславський районний суд Одеської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12.06.2026	с-ще Доброслав	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря – Ориник М.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, позовну заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, б. 83, код ЄДРПОУ: 20987385) до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, - 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, яким просить стягнути безпідставно набуті кошти у розмірі 101479,05 грн.
Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), (РНОКПП НОМЕР_1 ), місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (о/р НОМЕР_2 ) та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.08.2015 № 1058 (далі — Закон). 
29.05.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону. 
Відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами), призначення та перерахунки пенсії здійснюються за принципом екстериторіальності.
Заява опрацьовувалась за екстериторіальним принципом спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Розпорядженням від 05.06.2023 ОСОБА_1 призначено дострокову пенсію за віком з 29.05.2023 відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону.
Аналізуючи надані до звернення документи, встановлено, що згідно із записами трудової книжки АТ — НОМЕР_3 від 01.02.1982 ОСОБА_1 працювала на посаді продавця у 656 відділенні торгівлі військової частини польової пошти НОМЕР_4 Демократичної Республіки Афганістан з 02.07.1987 по 05.09.1988. 
Згідно довідки від 26.08.2021 № 1499, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 була вільнонайманою працівницею.
З огляду на зазначені документи за результатами перевірки електронної пенсійної справи (далі - ЕПС) виявлено, що ОСОБА_1 не належить до числа осіб, визначених пунктом 4 частини першої статті 115 Закону.
Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 155050002292 від 24.03.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з тим, що заявниці не підтверджено статус військовослужбовця. Зазначене рішення є чинним та ОСОБА_1 не оскаржувалося.
У зв`язку з відсутністю права на призначення пенсії за віком закрито на постійну причину ЕПС № 155050002292 ОСОБА_1 з 01.04.2025 та розраховано переплату пенсії за період з 29.05.2023 по 31.03.2025.
У зв`язку з відсутністю права на призначення пенсії за віком згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону виникла переплата пенсії в сумі 101479,05 грн за період з 29.05.2023 по 28.02.2025 та прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 11.04.2025 № 1438.
Таким чином Відповідачем було отримано надміру нараховані суми пенсійної виплати в сумі 101479,05 грн., які, на думку позивача, підлягають поверненню.
Про необхідність відшкодування якої Відповідача повідомлено рекомендований листомповідомленням від 15.04.2025 № 1500-0404-8/77057, який повернувся у зв`язку з закінченням терміну зберігання. 
Також цим листом Відповідача повідомлено про способи добровільного погашення заборгованості.
Станом на теперішній час переплата не погашена та згоди на добровільне погашення переплати пенсії від Відповідача не отримано.
Узагальнюючи вищевказане, позивач вважає, що Відповідач отримав пенсійну виплату в сумі 101479,05 грн за період з 29.05.2023 по 28.02.2025 без достатньої на те правової підстави..
Зважаючи на те, що надміру виплачені суми пенсійних виплат не були повернуті Відповідачем у добровільному порядку, Головне управління змушено звернутися відповідним позовом до суду.
Ухвалою судді Березівського районного суду Одеської області від 01.10.2025 року відкрито провадження у справі. 
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 07.10.2025 року матеріали передані за підсудністю до Доброславського районного суду Одеської області.
Ухвалою судді Доброславського районного суду Одеської області від 05.11.2025 матеріали прийняті до свого провадження.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 04.05.2026 закрито підготвче провадження а справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду подав заяву про судовий розгляд без його участі.
Відповідач в судове засіданні не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце його проведення шляхом надсилання смс на телефон, подала заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), (РНОКПП НОМЕР_1 ), місце проживання якої зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області (о/р НОМЕР_2 ) та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.08.2015 № 1058 (далі — Закон). 
29.05.2023 ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону. 
Заява опрацьовувалась за екстериторіальним принципом спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. 
Розпорядженням від 05.06.2023 ОСОБА_1 призначено дострокову пенсію за віком з 29.05.2023 відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону.
Позивач при призначенні відповідачці пенсії встановив, що згідно із записами трудової книжки АТ — НОМЕР_3 від 01.02.1982 ОСОБА_1 працювала на посаді продавця у 656 відділенні торгівлі військової частини польової пошти НОМЕР_4 Демократичної Республіки Афганістан з 02.07.1987 по 05.09.1988. 
Згідно довідки від 26.08.2021 № 1499, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 була вільнонайманою працівницею.
За результатами перевірки електронної пенсійної справи (далі - ЕПС) позивачем виявлено, що ОСОБА_1 не належить до числа осіб, визначених пунктом 4 частини першої статті 115 Закону.
Надалі, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 155050002292 від 24.03.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з тим, що заявниці не підтверджено статус військовослужбовця. Зазначене рішення є чинним та ОСОБА_1 не оскаржувалося.
У зв`язку з відсутністю права на призначення пенсії за віком закрито на постійну причину ЕПС № 155050002292 ОСОБА_1 з 01.04.2025 та розраховано переплату пенсії за період з 29.05.2023 по 31.03.2025.
У зв`язку з відсутністю права на призначення пенсії за віком згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону виникла переплата пенсії в сумі 101479,05 грн за період з 29.05.2023 по 28.02.2025 та прийнято рішення про прийняття суми переплати пенсії на облік від 11.04.2025 № 1438.
Основними завданнями Пенсійного фонду України є участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері пенсійного забезпечення та соціального страхування, забезпечення збирання та акумулювання коштів, призначених для пенсійного страхування, а також ефективне використання коштів Пенсійного фонду України, здійснення в межах своєї компетенції контрольних функцій.
Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управліннях районах, містах і районах у містах.
Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Згідно з ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21 березня 2003 року із змінами, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були надані страхувальником.
Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.
Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону №1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 25 жовтня 2016 року у справі № 686/26486/14-а та постановах Верховного Суду від 25 вересня 2018 року у справі № 340/644/15-а та від 21 лютого 2020 року у справі № 173/424/17(2-а/173/41/2017).
Отже, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
Правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-91цс14 (постанова від 02 липня 2014 року) визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
Тобто, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».
Колегія суддів зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у п.1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
В позовній заяві позивачем зазначено, що в порядку контролю перевірено правильність прийнятого рішення від 05.06.2023 року, за результатами розгляду документів, доданих до заяви, встановлено, що до страхового стажу безпідставно зараховано період роботи за період з 29.05.2023 по 28.02.2025.
Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів подання відповідачкою до органу ПФУ завідомо неправдивих документів, які стали підставою для призначення пенсії, а також зловживання з боку відповідача, або його недобросовісності.
Отже, позивачем не доведено факт зловживань з боку відповідача, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних та отримання пенсії, оскільки правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.
Суд першої інстанції вважає, що допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки (тобто пов`язаної із арифметичними обчисленнями та підрахунками), оскільки помилка має програмний характер і допущена під час розрахунку/перерахунку пенсії, що не можна вважати рахунковою помилкою.
Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не надав до суду будь-які докази наявності вини чи зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії та до позовної заяви не надано належні та допустимі докази вчинення відповідачем неправомірних дій для отримання незаконно збільшеного розміру пенсії.
Отже, за відсутності рахункової помилки та зловживань з боку відповідача, стягнення надміру виплачених сум пенсії не допускається.
В пункті 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова Верховного Суду від 05 лютого 2018 року у справі № 556/1231/17).
Встановивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України та ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вказане кореспондується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року в справі № 530/95/17 (провадження № 61-14755св18).
Тому у задоволенні позову слід відмовити.
Судовий збір відноситься на рахунок позивача
На підставі викладеного, керуючись статтями 3,12,81,141,259,265,268 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, б. 83, код ЄДРПОУ: 20987385) до ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про стягнення безпідставно набутих грошових коштів– залишити без задоволення.
Судовий збір віднести на рахунок позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя 	В. К. Барвенко