Справа № 991/4038/26
Провадження № 2-з/991/16/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року         м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією в складі:
головуючої - судді Задорожної Л.І.,
суддів - Крикливого В.В., Шкодіна Я.В.,
за участю: секретаря судового засідання Ярмолюк М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду заяву Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Сидоренка Вадима Анатолійовича про забезпечення позову,
встановив:
28.04.2026 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Сидоренко В.А. звернувся до Вищого антикорупційного суду з заявою про забезпечення позову.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026 для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів у складі: головуючої судді Задорожної Л.І., суддів Крикливого В.В. та Шкодіна Я.В. (далі - Суд).
У заяві про забезпечення позову зазначено, що протягом десяти днів з моменту її подання позивачем буде пред`явлено позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави до суду.
І. Обґрунтування заяви про забезпечення позову
До суду буде подана позовна заява до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх в дохід держави, а саме:
1) транспортного засобу BMW X5, 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_2 , вартістю на дату набуття 950 000 грн, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 (далі - Актив 1);
2) садового будинку загальною площею 145,4 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1553567832208, вартістю на день набуття 2 773 306 грн, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1 (далі - Актив 2);
3) земельної ділянки площею 0,0686 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:0945, яка відповідно до кадастрової карти знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 833175032208, вартістю на день набуття 60 903 грн, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 (далі - Актив 3).
Прокурор стверджує, що під час вжиття заходів щодо виявлення необґрунтованих активів та збору доказів на їх підтвердження виявлено факт набуття ОСОБА_1 , який є особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за його кошти та за його вказівкою іншою особою Активів № 1-3, загальною вартістю 6 410 000 грн.
Актив № 1 придбаний сином ОСОБА_1 - ОСОБА_2 21.08.2020 за ціною 950 000 грн. Цей транспортний засіб відображений у деклараціях ОСОБА_1 , він ним регулярно пересувається у м. Київ, а також фіксується камерами, які розташовані у безпосередній близькості до місця роботи та проживання ОСОБА_1 , який притягувався до адміністративної відповідальності під час його керування. Пояснюючи обставини придбання цього транспортного засобу, ОСОБА_2 зазначив, що він позичив грошові кошти у сумі 40 000 доларів США у батька своєї дівчини ОСОБА_4 на його купівлю. Разом з тим, відповідно до отриманої прокурором інформації, дохід ОСОБА_4 не давав йому можливості позичити таку суму коштів. Зважаючи на викладену інформацію, прокурор стверджує, що ОСОБА_1 з 21.08.2020 має право розпорядження цим транспортним засобом та саме за його кошти та за його вказівкою він був придбаний.
Актив № 2-3 придбаний ОСОБА_1 22.09.2022 за ціною 2 834 209 грн (вартість садового будинку за договором становила 2 773 306 грн, а земельної ділянки - 60 903 грн). Прокурором встановлено, що на сайті «dom.ria.com» було розміщено оголошення про продаж цього садового будинку та земельної ділянки за 180 000 доларів США (6 580 800 грн). Для встановлення реальної вартості цих активів було проведено додаткові дослідження. У відповідь на запит прокурора ПП «Ажіо» надало консультацію, що мінімальна ринкова вартість оцінюваної нерухомості станом на 22.09.2022 становить 5 460 000 грн. Таким чином, прокурор стверджує, що ОСОБА_1 набув у власність Активи № 2-3 за договірною ціною 2 834 209 грн, яка є нижчою від мінімальної ринкової вартості (5 460 000 грн).
Можливість набуття ОСОБА_1 , а також членами його родини, зазначених вище активів за рахунок законних доходів викликає сумніви, зокрема, з урахуванням їх майнового стану, доходів, що були ними отримані, а також наявних у їх розпорядженні грошових заощаджень.
Враховуючи викладене, прокурор просить накласти арешт на Активи № 1-3, що на праві власності належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що є предметом спору, до моменту подання позовної заяви до суду, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення у випадку задоволення позову.
ІІ. Порядок розгляду заяви про забезпечення позову
Заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, чи на інші активи відповідача, які відповідають вартості оспорюваних активів, розглядається судом не пізніше трьох днів з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін. Суд може прийняти рішення про розгляд такої заяви без повідомлення відповідача, у разі якщо позивач у заяві наведе у достатньому обсязі дані про те, що внаслідок такого повідомлення ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу (ч. 5 ст. 153 ЦПК України).
Прокурор просить розглянути заяву без повідомлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову. Така позиція обґрунтована тим, що внаслідок їх повідомлення ефективність заходу забезпечення позову може бути поставлена під загрозу. ОСОБА_1 упродовж тривалого часу є особою, уповноваженою на виконання функцій держави, добре обізнаний з вимогами антикорупційного законодавства та може передбачити наслідки визнання активів необґрунтованими. Вказані обставини дають заявнику підстави вважати, що у разі повідомлення зазначених осіб про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову, останні з метою збереження активів можуть вжити заходів для їхнього відчуження на користь інших осіб та за ціною значно меншою ніж мінімальна ринкова, що може поставити під загрозу ефективність заходу забезпечення позову.
Суд погоджується з доводами прокурора про те, що повідомлення власників активів, законність набуття яких наразі оспорюється, про розгляд заяви про забезпечення позову може поставити під загрозу ефективність відповідного заходу, враховуючи наявний ризик їх відчуження. Надання інформації про розгляд такої заяви могло б створити їм можливість вчинити дії, спрямовані на ускладнення та/або унеможливлення виконання майбутнього судового рішення у разі задоволення позовних вимог, що, своєю чергою, суперечить завданням цивільного судочинства та меті розгляду справ про визнання активів необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.
Зазначені висновки стали підставою для ухвалення Судом рішення про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до яких прокурор у встановлений ЦПК України строк має пред`явити позовну заяву, з метою забезпечення ефективності судового розгляду та запобігання можливим діям, що можуть перешкодити виконанню судового рішення у разі його ухвалення.
Прокурор Сидоренко В.А. до початку судового засідання направив на електронну пошту суду клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (Вх. №20172/26 від 29.04.2026).
ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду
Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї матеріали, Суд дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 23, п. 2 ч. 1 ст. 152 та ч. 1 ст. 290 ЦПК України заява про забезпечення позову, подана до пред`явлення позову, надійшла від належного суб`єкта (прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, повноваження якого підтверджуються копією наказу заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора Клименка О. від 19.03.2024 за № 293ц) та підлягає розгляду Вищим антикорупційним судом.
Вичерпний перелік суб`єктів, до яких може бути пред`явлено позов про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, передбачений ч. 4 ст. 290 ЦПК України.
Відповідно до змісту поданої заяви, одним із учасників (відповідачем) у цій справі має бути ОСОБА_1 , який з 26.10.2015 обіймає посаду заступника Голови Державного космічного агентства України, а з 03.11.2019 по теперішній час тимчасово виконує обов`язки Голови Державного космічного агентства України. Він є суб`єктом, уповноваженим на виконання функцій держави відповідно до положень пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та набув у власність активи, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, як особисто, так і через іншу особу, яка діяла за його дорученням.
Підстави для забезпечення позову та порядок розгляду заяви про забезпечення позову встановлені Главою 10 Розділу І ЦПК України. 
Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України).
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу (постанова колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.12.2022 у справі № 760/34352/21).
Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на активи, які є предметом спору у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, мають бути наведені у достатньому обсязі дані, які дають змогу вважати активи необґрунтованими, а у заяві про забезпечення позову шляхом накладення арешту на інші активи відповідача, які відповідають вартості активів, які є предметом спору, - також обґрунтування неможливості накладення арешту саме на оспорювані активи.
Зі змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї матеріалів вбачається, що вартість активів, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, на дату їх набуття у власність складала:
транспортного засобу BMW X5, 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 - 950 000 грн,
садового будинку загальною площею 145,4 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0686 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:0945 - 2 834 209 грн (2 773 306 грн та 60 903 грн відповідно).
Разом із тим, прокурор стверджує, що мінімальна ринкова вартість садового будинку та земельної ділянки станом на 22.09.2022 становила 5 460 000 грн, що підтверджується відомостями, наданими ПП «Ажіо» у відповідь на його запит.
За твердженням прокурора, зазначені вище активи не могли бути набуті ОСОБА_1 та членами його сім`ї у власність за рахунок законних доходів. Такий висновок обґрунтовано результатами аналізу 1) відомостей про доходи ОСОБА_1 та членів його сім`ї, відображені у щорічних деклараціях і Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (щодо джерел та сум доходів), 2) даних про рух коштів на належних їм банківських рахунках, зокрема здійснені витрати, 3) інформації про отримані позики, використані для придбання активів, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, а також 4) відомостей про наявні у сім`ї грошові заощадження.
Суд звертає увагу, що питання необґрунтованості активів та інших позовних вимог вирішуватимуться виключно за результатами розгляду справи згідно з положенням ст. 291 ЦПК України.
У ході розгляду заяви про забезпечення позову встановлено, що активи, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, а саме:
транспортний засіб BMW X5, 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 , що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ,
садовий будинок загальною площею 145,4 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею 0,0686 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:0945, зареєстровані на праві власності за ОСОБА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 22.09.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 416696212 від 06.03.2025).
Враховуючи необхідність дослідження всіх обставин набуття ОСОБА_1 активів, щодо яких порушується питання про їх необґрунтованість, а також ризик їх відчуження, Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову щодо них може призвести до унеможливлення виконання рішення суду (у разі задоволення позовної заяви).
Позов забезпечується шляхом накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави (п. 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).
Враховуючи викладені обставини, Судом встановлені підстави для накладення арешту на об`єкти рухомого та нерухомого майна, які є предметом спору.
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. 
Вирішуючи подану заяву, Суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Так, Суд у рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини», оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п. 195). 
Отже, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право розпоряджатись ним на певний час до вирішення судом спору по суті. Такий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також ОСОБА_3 , з якою майно було набуте у шлюбі, оскільки активи, які є предметом спору, залишаються у їхньому володінні та користуванні.
Суд зауважує, що арешт майна не є перешкодою для реалізації права користування таким майном, оскільки заборона на користування майном є окремим видом забезпечення позову, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, який у цьому випадку не розглядається.
Підстав для зустрічного забезпечення відповідно до положення ч. 1 ст. 154 ЦПК України Суд не вбачає, оскільки власники майна не обмежуються у праві володіння та користування ним та, як наслідок, збитки, пов`язані з забезпеченням позову, відсутні.
На підставі викладеного, Суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову у повному обсязі та накладення арешту на майно, що на праві власності належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Керуючись ст. 149-150, 153 ЦПК України, суд
постановив:
1.Заяву про забезпечення позову - задовольнити.
2.Накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме:
-транспортний засіб BMW X5, 2017 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
3.Накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , а саме:
-садовий будинок загальною площею 145,4 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1553567832208;
-земельну ділянку площею 0,0686 га, кадастровий номер 3220882600:04:007:0945, яка відповідно до кадастрової карти знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 833175032208.
4. Арешт накладається без заборони користування майном.
5. Копію ухвали про забезпечення позову надіслати прокурору, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а також відповідним державним органам для виконання.
6. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
7. Строк пред`явлення ухвали до виконання - три місяці.
Стягувачем на підставі цієї ухвали є Держава Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (код ЄДРПОУ 45252419, адреса: 01135, м. Київ, вул. Ісаакяна, 17), 
а боржниками:
ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 та проживання: АДРЕСА_4 ); 
ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ).
8. Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
9. Роз`яснити учасникам, що згідно зі статтею 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотанням учасника справи.
10. Повний текст ухвали складено 29.04.2026.
Головуюча суддя:       Л.І. Задорожна
Судді:         В.В. Крикливий

Я.В. Шкодін