Дата документу  Справа № 335/1008/26 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №335/1008/26     Головуючий в 1 інст.Стеценко А.В. 
Провадження №33/807/594/26 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисників-адвокатів Куляса О.Ф., Штенгелова О.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Куляса О.Ф. на постанову Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 17 лютого 2026 року, якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 коп.

Відповідно до постанови суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16 січня 2026 серії ЕПР1 № 568471, 16 січня 2026 року о 21-38 годині м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 25, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував тз Opel Vectra з реєстраційним номером НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Куляс О.Ф. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою, що під час спілкування співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він має ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував йому проїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 помилково сприйняв як встановлений співробітником поліції факт вживання наркотичних засобів. ОСОБА_1 зазначив співробітнику поліції, що тверезий, жодних наркотичних засобів та алкогольних напоїв не вживав.
В подальшому, за відсутності ОСОБА_1 , співробітник поліції склав щодо нього протокол про адміністративне правопорушення. Під час оголошення ОСОБА_1 змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 (дівчина ОСОБА_1 ) усвідомила, що співробітник поліції не звинувачував ОСОБА_1 у вживанні наркотичних засобів, а запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. 
В подальшому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали прохати співробітників поліції відвезти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, співробітники поліції відмовили ОСОБА_1 доставити його до медичного закладу, оскільки вже був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (зазначені події зафіксовані нагрудну боді-камеру співробітника поліції №474580 час - 22 година 04 хвилини).
Більше того, відразу після закінчення спілкування зі співробітниками поліції ОСОБА_1 поїхав до медичного закладу КНП "Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб" ЗОР, де ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №В-168 від 16.01.2026 року (час огляду 22 години 40 хвилин), що складений лікарем ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є тверезим.
Крім того, апелянт вважає, що зазначені вище обставини виключають відповідальність ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння через фактичне обмеження працівником поліції в можливості його проходження, і саме дії працівника перебувають у причинному зв`язку із не проведенням огляду в медичному закладі саме в присутності працівника поліції.
Таким чином, апелянт вважає неможливим встановити наявність умислу у ОСОБА_1 на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, якщо прийняти до уваги його неодноразові прохання на адресу співробітників поліції доставити його до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння (навіть після складення адміністративного матеріалу). Однак, співробітник поліції безпідставно відмовив ОСОБА_1 доставити його до медичного закладу та, переслідуючи мету створення штучних показників у своїй службовій діяльності, склав адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП за відсутності на те правових підстав.
Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисників-адвокатів Куляса О.Ф., Штенгелова О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568471 від 16 січня 2026 року, з якого убачається, що 16 січня 2026 року о 21-38 годині м.Запоріжжя, бул.Шевченка, 25, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував тз Opel Vectra з реєстраційним номером НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу, від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений, авто припарковано без порушень ПДР, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16 січня 2026 року;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання посвідчення водія НОМЕР_3 від 23 листопада 2022 року;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції Боровика В., згідно з яким, останній доповідає, що 16 січня 2026 року під час несення служби за адресою: м.Запоріжжя, бул.Шевченко,25 було зупинено транспортний засіб Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є діючим військовослужбовцем. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений. Авто припарковано без порушень ПДР України. 
На ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №568471 за ч.1 ст.130 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось, тимчасовий дозвіл не видавався. Фізична сила та спеціальні засоби на застосувались. Подія зафіксована на БК 474588, 470264.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду, ОСОБА_1 , повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом направлення судової повістки у вигляді текстового повідомлення на номер мобільного телефону, зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. 
Захисник Куляс О.Ф. в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 не зміг прибути до суду через зайнятість на службі. 
Захисник Куляс О.Ф. звернувся до суду з клопотанням, в якому просив закрити провадження по справі стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в діях останнього події та складу інкримінованого йому правопорушення. 
В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що під час спілкування співробітник поліції повідомив ОСОБА_1 , що він має ознаки наркотичного сп`яніння та запропонував йому проїхати до медичного закладу, що ОСОБА_1 помилково сприйняв як встановлений співробітником поліції факт вживання наркотичних засобів. ОСОБА_1 зазначив співробітнику поліції, що він тверезий, жодних наркотичних засобів та алкогольних напоїв не вживав. 
В подальшому, співробітник поліції склав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення. Під час оголошення ОСОБА_1 змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (є дівчиною ОСОБА_1 ) усвідомила, що співробітник поліції не звинувачував ОСОБА_1 у вживанні наркотичних засобів, а лише запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. В подальшому, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали прохати співробітників поліції відвезти ОСОБА_1 до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, співробітники поліції відмовили ОСОБА_1 доставити його до медичного закладу, оскільки вже був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (зазначені події зафіксовані на нагрудну камеру співробітника поліції №474580 час - 22 година 04 хвилини).
Більше того, відразу після закінчення спілкування зі співробітниками поліції, ОСОБА_1 зі своєю дівчиною ОСОБА_2 спрямували до медичного закладу КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» ЗОР, де ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння. Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № В-168 від 16.01.2026 року (час огляду 22 години 40 хвилин), складеного лікарем ОСОБА_3 , ОСОБА_1 є тверезим.
Вищевикладені обставини, на переконання захисника, виключають відповідальність ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння через фактичне обмеження працівником поліції в можливості його проходження, і саме дії працівника поліції перебувають у причинному зв`язку із не проведенням огляду в медичному закладі саме в присутності працівника поліції.
При апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 та його захисники-адвокати Куляс О.Ф., Штенгелов О.В. навели доводи, що є аналогічними тим, які містяться в апеляційній скарзі.
На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту в т.ч. самим ОСОБА_1 при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Що стосується доводів захисника-адвоката Куляса О.Ф., викладених в апеляційній скарзі, про те, що працівниками поліції було порушено процедуру проведення огляду щодо ОСОБА_1 , оскільки останній не відмовлявся від проведення такого огляду, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
З наявного в справі відеозапису убачається, що у працівників поліції виникла підозра про перебування водія ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Так, працівники поліції, після проведення візуального огляду ОСОБА_1 , в ході якого було встановлено, що зіниці очей не реагують на світло, на що ОСОБА_1 відповів, що вживає відповідні препарати, на що працівниками поліції було зазначено про заборону керування транспортним засобом під дією лікарських препаратів. Після чого, працівники поліції попросили ОСОБА_1 витягнути руки перед собою та констатували про виражене у останнього тремтіння пальців рук. Після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у лікаря-нарколога, оскільки в нього виявлені такі ознаки сп`яніння: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, на що ОСОБА_1 відповів відмовою. При цьому працівники поліції роз`яснювали йому наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, після цього ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст..268 КУпАП та о 21-41 годині працівник поліції зазначив про те, щоб ОСОБА_1 очікував на складання відповідних адміністративних матеріалів. Далі, як убачається з відеозапису працівником поліції о 21-55 годині роздрукований протокол та о 22-04 годині працівником поліції зачитано зміст протоколу ОСОБА_1 та ознайомлено останнього з його змістом. Після цього, дівчиною, яка перебувала поряд з ОСОБА_1 уточнено, чи був складений протокол за те, що ОСОБА_1 - наркоман, на що працівниками поліції було повідомлено про те, що протокол був складений за те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Надалі відбувається дискусія з цього приводу між дівчиною та працівником поліції. При цьому, сам ОСОБА_1 заперечень не висловлював, а спитав, що він взагалі не розуміє, чого його було зупинено. 
Отже, зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку із чим, працівниками поліції на водія ОСОБА_1 обґрунтовано було складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення.
Те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, підтверджується не тільки відомостями з протоколу, а й направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом події та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Порушень з боку поліцейських не убачається. Останні повідомили ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу – державний номер невстановленого зразка, повідомили, що ведеться відеозапис, а після виявлення у ОСОБА_1 певних ознак наркотичного сп`яніння також повідомили про це. Викладене і стало підставою для висловлення поліцейськими пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що повністю узгоджується з вимогами закону. 
Так, у працівників поліції були обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом перебував з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
В свою чергу, статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України "Про дорожній рух" і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. 
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 11-21сап21, п.76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10 липня 2025 року у справі № 990SCGC/9/25).
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), згідно з якими, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність у такої особи ознак наркотичного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Версія сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, на думку суду апеляційної інстанції, не є переконливою та спростовується вищевказаними доказами в т.ч. відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 категорично зазначив про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, навіть після роз`яснення поліцейськими наслідків такої відмови.
Те, що ОСОБА_4 вже після того, як працівниками поліції було завершено процедуру оформлення адміністративного матеріалу, заявив про своє бажання пройти такий огляд, в жодному разі не впливає на правильність кваліфікації його дій та не свідчить про безпідставне складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, з огляду на хронологію подій, зафіксовану відеозаписом, роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 наслідків відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння та його процесуальних прав. 
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а доводи сторони захисту про протилежне є безпідставними та суперечать матеріалам справи.
Твердження ОСОБА_1 , як зафіксовано відеозаписом, про те, що йому не відома причина зупинки транспортного засобу під його керуванням, є безпідставними та спростовуються самим відеозаписом, з якого убачається, що працівниками поліції при зупинці транспортного засобу Opel Vectra з д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , було зазначено про причину запинки останнього – державний номер невстановленого зразка. 
Так, відповідно до ч.3 п. 30.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10 жовтня 2001 року, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.
Таким чином, працівники поліції діяли у передбачений законом спосіб. 
Доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції, суду не надано.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника-адвоката Куляса О.Ф., на думку суду апеляційної інстанції, жодним чином не впливають на законність постанови суду першої інстанції та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння та такого стану у нього не виявлено, згідно з висновком лікаря №168 від 16 січня 2026 року, який складений 16 січня 2026 року, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано, оскільки огляд проводився не у присутності поліцейського.
В свою чергу, згідно з положеннями вищевказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. На викладене обґрунтовано звернув увагу суд першої інстанції в оскаржуваній постанові. 
Більш того, стосовно ОСОБА_1 складено протокол не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина  ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника – адвоката Куляса О.Ф. залишити без задоволення.
Постанову Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 17 лютого 2026 року щодо  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева