МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2026 р. 	№ 400/3942/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , 	
до відповідачів	1. Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048,  2. Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, вул. Новозаводська, 1Б/1, м. Миколаїв, 54056, 	
про	визнання протиправними та скасування наказів від 05.03.2025 №134, від 21.03.2025 №512, поновлення на посаді, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати за вимушений прогул,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просить:
- визнати протиправними та скасувати накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.03.2025 року № 134 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» та Департаменту патрульної поліції НПУ від 21.03.2025 року № 512 «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти № 3 батальйону №1 полку управління поліції особливого інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП;
- зобов`язати Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції видати трудову книжку ОСОБА_1 ;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за вимушений прогул.
Ухвалою від 28.04.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін (головуючий суддя Мельник О.М.).
Відповідно до наказу голови суду від 17.02.2026 року № 33-к суддю ОСОБА_2 відраховано зі штату Миколаївського окружного адміністративного суду у зв`язку із звільненням його рішенням Вищої ради правосуддя від 17.02.2026 року № 215/0/15-26.
19.02.2026 року було здійснено повторний автоматичний розподіл справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу, головуючим у справі визначено суддю Малих О.В.
Ухвалою від 23.02.2026 року суд прийняв справу до свого провадження та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 262 КАС України.
Ухвалою від 09.04.2026 року суд замінив відповідача у справі – Головне управління Національної поліції в Миколаївській області – на належного – Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (далі також – відповідач).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 21.03.2025 року згідно наказу № 512 о/с від 21.03.2019 року його було звільнено зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Позивач вважає вказаний наказ протиправним, а його звільнення незаконним, оскільки підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Тобто, самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування щодо поліцейського дисциплінарного стягнення. Таким чином, наявність дисциплінарного проступку, тобто визначених дій або бездіяльності, невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни, повинна бути доведена саме матеріалами службового розслідування ,з результатами службового розслідування позивача не ознайомлено до часу подачі позову. За таких умов вважає, що накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.03.2025 року № 134 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» та Департаменту патрульної поліції НПУ від 21.03.2025 року № 512 «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції були винесені протиправно, незаконно і безпідставно, а тому підлягають скасуванню.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та додаткових поясненнях на позов.
09.05.2025 року Департамент патрульної поліції подав відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що дисциплінарною комісією встановлено факт порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразився в порушенні Присяги працівника поліції та вимог Законів України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 та посадової інструкції інспектора взводу роти батальйону УПП в Миколаївській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 18.03.2018 року № 4321 Причинами та умовами, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія вважає прояв недисциплінованості старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , ігнорування останнім особистою відповідальністю перед державою та суспільством.. Представник відповідача також зазначив, що спеціальні юридичні і моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника поліції. Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів МВС України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті. Таким чином, позовні вимоги вважають безпідставними та не обґрунтованими, у зв`язку з чим у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення позивача, його представника, заперечення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Позивач проходив службу УПП в Миколаївській області з 18.04.2018 року по 21.03.2025 року.
13.02.2025 року за вх. № 1757 на адресу УПП в Миколаївській області ДПП з Територіального бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві (далі – ТУ ДБР у м. Миколаєві) надійшла вимога про надання документів в порядку статті 93 Кримінального процесуального Кодексу України (далі – КПК України).
Відповідно до змісту вимоги встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 62024150010003419 від 19.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 Кримінального Кодексу України (далі – ККУ). 
За фактом внесення 19.12.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 62024150010003419 відомостей про скоєння старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 369-2 ККУ було створено дисциплінарну комісією у складі голови – підполковника поліції Човпан О., начальника УПП в Миколаївській області ДПП та членів комісії: капітана поліції ОСОБА_4 , т.в.о. заступника начальника управління – начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, капітана поліції ОСОБА_5 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , юрисконсульта сектору правового забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, а також капітана поліції ОСОБА_7 , т.в.о. головного інспектора відділу проведення службових розслідувань та контролю управління моніторингу та аналітичного забезпечення ДПП, розглянувши відповідно до статей 14, 15, 17, 26, 28 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі – Дисциплінарний статут), статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, у формі письмового провадження матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу ДПП від 13.02.2025 року № 399 «Про призначення службового розслідування, відсторонення від виконання службових обов`язків та утворення дисциплінарної комісії».
20.02.2025 року старший лейтенант поліції ОСОБА_3 спільно із адвокатом Когіним А. прибули до УПП в Миколаївській області ДПП для ознайомлення з матеріалами службового розслідування щодо події, яка мала місце 13.02.2025 року. Після вказаної зустрічі адвокатом Когіним А. було надано клопотання із зазначенням того, що ними було отримано матеріали службового розслідування, після ознайомлення з якими старший лейтенант поліції ОСОБА_3 зможе надати письмові пояснення. Зазначивши в клопотанні, що пояснення будуть надані 21.02.2025 року.
В зазначений день о 12:00 до УПП в Миколаївській області ДПП, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 надав письмове пояснення, в якому зазначив, що 13.02.2025 року він дійсно зустрічався з молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , проте вказана зустріч відбувалася з приводу вирішення робочих моментів, а саме: з`ясування причин переведення ОСОБА_9 до іншої області та наявності підтверджуючих документів на переведення. Вказана зустріч відбулася на станції технічного обслуговування (далі – СТО) «Віанор», на яку спільно із своїми двома неповнолітніми синами під`їхав опитуваний. Опитуваний вказує, що молодший лейтенант поліції ОСОБА_10 вже перебував на СТО та ремонтував власне авто. Під`їхавши до станції, старший лейтенант поліції ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_11 та повідомив, що вже знаходиться на місці. Після чого ОСОБА_10 сів до транспортного засобу ОСОБА_3 , при цьому опитуваний сидів за кермом, його менший син на передньому пасажирському сидінні, старший син на задньому сидінні, а ОСОБА_10 сів на задньому сидінні, за водієм. Під час спілкування ОСОБА_10 повідомив, що документи на його переведення до іншої області вже майже готові і він найближчим часом буде переведений. Опитуваний наголосив, що у зв`язку з відсутністю наказу на переведення ОСОБА_10 повинен виходити на службу, в іншому випадку відносно нього буде проводитися службове розслідування, на що останній зазначив, що погано себе почуває та, можливо, піде на лікарняний. У подальшому спілкування перейшло на теми, пов`язані з автомобілями, їх ремонтом та інше. Опитуваний вказує, що в автомобілі перебували приблизно хвилин 5, після чого він сказав ОСОБА_11 вирішувати питання з переведенням або виходити на службу, після чого повинен був прямувати на автовокзал за квитками на автобус для дітей. У цей час до них під`їхали два автомобілі чорного кольору, з яких вибігли люди в масках, та всіх присутніх в автомобілі ОСОБА_3 , разом з ним, поклали на землю. У подальшому один із чоловіків повідомив, що він є слідчим ТУ ДБР Вовченко В., та повідомив опитуваному, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 ККУ, на що ОСОБА_3 повідомив, що із затриманням не згоден. Стосовно грошових коштів, які знайшли під час обшуку в задньому кармані водійського сидіння, де саме сидів ОСОБА_10 , вважає, що саме останній туди їх і поклав для провокації, після чого і розпочалися всі слідчі дії.
Дисциплінарною комісією встановлено факт порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразився в порушенні Присяги працівника поліції та вимог Законів України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 та посадової інструкції інспектора взводу роти батальйону УПП в Миколаївській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 18.03.2018 року № 4321 Причинами та умовами, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія вважає прояв недисциплінованості старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , ігнорування останнім особистою відповідальністю перед державою та суспільством. Пропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
05.03.2025 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України прийнято наказ № 134 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївський області ДПП дисциплінарного стягнення».
Згідно з п. 1 даного наказу, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, визначеної у ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», статей 22, 38 та 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 3 та 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього, шостого та восьмого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, пункту., 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, статей 279 та 283 КУпАП, пункту 9 розділу III та пункту 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, підпунктів 1,10 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора взводу роти батальйону У1Ш в Миколаївській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 18.03.2018 року № 4321, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0005241), інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 21.03.2025 року № 512 «По особовому складу» відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» ОСОБА_1 звільнено зі служби поліції.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».
Згідно п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний:
- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі – Дисциплінарний статут).
Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення або невиконанню вимог Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції за рішенням начальника органу, який має право приймати або звільняти із служби особу, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
Частинами 1-3 ст. 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч. 3, ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Згідно з пп. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Із аналізу наведених вище норм Дисциплінарного статуту та Інструкції вбачається, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, який доведений матеріалами службового розслідування. У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку та встановлення наявності (або відсутності) вини порушника.
Крім того, законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.
Під час розгляду справи встановлено, що оскаржувані накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.03.2025 року № 134 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» та Департаменту патрульної поліції НПУ від 21.03.2025 року № 512 «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції прийняті за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком та затвердженого начальником Департаментом патрульної поліції 27.02.2025 року.
Згідно з вказаним висновком, під час службового розслідування встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до Висновку, 13.02.2025 року за вх. № 1757 на адресу УПП в Миколаївській області ДПП з Територіального бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві (далі – ТУ ДБР у м. Миколаєві) надійшла вимога про надання документів в порядку статті 93 Кримінального процесуального Кодексу України (далі – КПК України).
Відповідно до змісту вимоги встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 62024150010003419 від 19.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 Кримінального Кодексу України (далі – ККУ). У зв`язку з необхідністю збирання доказів у даному кримінальному провадженні, керуючись статтями 40, 93 КПК України, запитано надати наступну інформацію та належним чином завірені документи щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: за весь період служби накази про призначення на посаду та присвоєння звання, переведення, відрядження, надання відпустки; відомості про лікарняні; медичну та службову характеристику; лист вивчення особистих даних; автобіографічну інформацію; інформацію про проходження служби, трудову діяльність та інша інформація, що характеризує професійні, освітні та особисті якості; сертифікатів лікаря психіатра, нарколога; копію паспорту, РНОКПП та службового посвідчення; фотокартку (у тому числі в електронному форматі); відомості про отримання грошового забезпечення за період служби; відомості про ознайомлення з вимогами ККУ, щодо відповідальності за вчинення правопорушень. Крім того, надати наявні відеозаписи з бодікамери, яку під час служби використовував ОСОБА_3 за період з 10.12.2024 року.
Всю зазначену у вимозі інформацію та відеозаписи з портативних відеореєстраторів було направлено за вих. від 14.02.2025 року № 2828/41/16/01-2025.
Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
19.02.2025 року за вх. № 2189 на адресу УПП в Миколаївській області ДПП з ТУ ДБР надійшли матеріали кримінального провадження № 62024150010003419 від 19.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 ККУ.
Відповідно до наявних матеріалів встановлено, що 13.02.2025 року у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 ККУ, був затриманий інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , який перебував поза службою.
Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.02.2025 року встановлено, що 13.02.2025 року ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) доларів США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави – службовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 та військово – лікарською комісією (далі – ВЛК), поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме організації безпідставного звільнення військовозобов`язаних осіб із військового обліку, або уникнення мобілізації за станом здоров`я. Затримання здійснювалось за участі старшого оперуповноваженого Першого ОВ ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_12 та співробітників УЗОБ ДБР.
Про факт затримання ОСОБА_3 повідомлено органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної вторинної правової допомоги, 13.02.2025 року о 14:45 (реєстраційний номер повідомлення 002-14000168) та 13.02.2025 року о 14:50 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ознайомившись з підставами затримання, правами та обов`язками затриманого, підозрюваний ОСОБА_3 клопотань та скарг не мав.
Відповідно до протоколу обшуку від 13.02.2025 року встановлено, що старшим слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР Вовченко В.А., розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 62024150010003419 від 19.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України на підставі частини третьої статті 233 КПК України (переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення) в період з 14:38 до 16:58 було проведено обшук транспортного засобу (далі – ТЗ) Volkswagen Passat SE, номерний знак НОМЕР_1 , та обшук ОСОБА_14 .
Зазначений обшук проводився за участю підозрюваного ОСОБА_3 , захисника – Когіна Андрія Валерійовича та інших осіб, а саме: старшого оперуповноваженого Першого ОВ ТУ ДБР у м. Миколаєві Качури Євгена та співробітників УЗОБ ДБР. У присутності понятих: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
ОСОБА_3 було повідомлено, що обшук проводитиметься у зв`язку з його переслідуванням за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та врятування майна (неповних доказів), на що останній заявив, що відносно обшуку не заперечує, але не розуміє, що саме вчинив.
Під час обшуку ОСОБА_3 було запропоновано надати речі, на що останній добровільно надав слідчому ОСОБА_17 три мобільних телефона. Під час обшуку ТЗ було виявлено: у кармані сидіння водія, який розташований з заднього його боку, виявлено 30 банкнот ззовні схожі на 100 доларів США. Крім того, ОСОБА_3 видав кошти: дві купюри номіналом 20 грн., три купюри номіналом 50 грн., дві купюри номіналом 100 грн., дванадцять купюр номіналом 200 грн., чотири купюри номіналом 500 грн. Також вказаний ТЗ було вилучено та буде зберігатися біля ТУ ДБР за адресою: вул. Спаська, 18, м. Миколаїв. Перераховане в протоколі вилучене. Протокол прочитаний вголос.
Грошові кошти у сумі 4790 (чотири тисячі сімсот дев`яносто) грн. 00 коп. ОСОБА_3 віддав добровільно, мобільні телефони, зазначені в протоколі, та інші грошові кошти у сумі 3000 доларів США було вилучено в машині без участі адвоката.
14.02.2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до повідомлення, старший слідчий Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві, Вовченко В., розглянувши матеріали кримінального провадження № 62024150010003419, внесеного до ЄРДР 19.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 ККУ, за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Миколаївської обласної прокуратури Свірсою Олександром Олександровичем, встановивши наявність достатніх доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 68 ККУ, відповідно до вимог статей 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, повідомив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Акмечетські Ставки Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, який, на момент вчинення кримінального правопорушення, займав посаду т.в.о. командира взводу управління патрульної поліції в Миколаївській області, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 ККУ, тобто в одержані службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у відповідності до наказу ОСОБА_18 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 , поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника відділення військового обліку та бронювання.
Відтак, проходячи військову службу, ОСОБА_18 відповідно до вимог статей 17, 65, 68 Конституції України, статей 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Зважаючи на обсяг владних повноважень та відповідно до статті 364 та пункту 2 Примітки до статті 368 КК України, ОСОБА_18 є представником органу військового управління та військовою службовою особою.
У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024 року, у ОСОБА_18 , виник злочинний умисел направлений на отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, за організацію складання та видачі завідомо недостовірних виписних епікризів стаціонарно хворих (військовозобов`язаних) з діагностуванням фіктивних хвороб та безперешкодного проходження ВЛК з урахуванням недостовірних документів та як наслідок прийняття рішення про визначення військовозобов`язаних тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, з метою незаконного збагачення за рахунок одержаних грошових коштів від зазначеної злочинної діяльності.
Для реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_18 у вказаний проміжок часу залучив тимчасово виконуючого обов`язки командира взводу УПП в Миколаївській області Цику А. та невстановлену в ході досудового розслідуванням особу з числа співробітників медичних закладів, з якими вступив в злочину змову для вчинення обумовленого кримінального правопорушення.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_18 розробив план та безпосередній механізм вчинення злочинів, який полягав:
- у підшукуванні осіб призовного (мобілізаційного) віку, які б мали на меті бути визнаними тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я, виконання чого забезпечував ОСОБА_3 ;
- організації фіктивного стаціонарного лікування у медичних установах м. Миколаєва, з діагностуванням неіснуючих у військовозобов`язаних хронічних хвороб та подальшого безперешкодного отримання направлення на проходження ВЛК (довідка ВЛК, картка обстеження та медичного огляду);
- організації безперешкодного проходження ВЛК з врахуванням недостовірних документів та як наслідок, забезпечення визначення військовозобов`язаних тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я та надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації.
Встановлено, що ОСОБА_3 , відповідно до наказу ДПП, призначений на посаду інспектора УПП в Миколаївській області ДПП та наказом ДПП від 06.11.2024 року № 2509 о/с покладено тимчасове виконання обов`язків командира взводу.
Будучи поліцейським та займаючи вказану посаду ОСОБА_3 , відповідно до вимог статей 1, 2, 3, 17, 18, 23, 64 Закону України «Про Національну поліцію», статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зобов`язаний дотримуватись Конституції і Законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів керівників.
Зважаючи на обсяг владних повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про Національну поліції» та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», а також відповідно до пункту 1 Примітки до статті 364 та пункту 2 Примітки до статті 368 ККУ, ОСОБА_3 є представником центрального органу виконавчої влади та службовою особою правоохоронного органу (поліції).
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_19 , будучи службовою особою правоохоронного органу, в проміжок з 16 по 18 грудня 2024 року, через свого підлеглого молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_20 , поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП, підшукав громадянина ОСОБА_21 , якому запропонував за надання неправомірної вигоди у розмірі 8000 доларів США, організувати визнавання останнього тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
При цьому, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_22 через ОСОБА_20 , що 5000 доларів США необхідні для фіктивного діагностування хронічних хвороб у нього, а 3000 доларів США для співробітників ІНФОРМАЦІЯ_7 і ВЛК, для визнавання останнього тимчасово непридатними до військової служби та надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, визначивши орієнтовний термін виконання вказаних дій протягом двох місяців.
За вказаних обставин ОСОБА_22 , усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_1 та осіб, з якими він міг діяти спільно, звернувся із відповідним повідомленням про вчинення злочину до правоохоронних органів.
Під час зустрічі 30.12.2024 року приблизно о 18:20, яка відбулась біля буд. № 10-Г по АДРЕСА_6 , ОСОБА_3 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_18 повідомив ОСОБА_20 про необхідність надання першої частини неправомірної вигоди у розмірі 5 000 доларів США, у найближчі дні.
На виконання вказівок ОСОБА_3 , ОСОБА_10 02.01.2025 року об 11:40 прибув за його місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_6 та передав ОСОБА_3 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_18 , першу частину неправомірної вигоди у розмірі 5 000 доларів США (в еквіваленті становить 209 500 грн.).
Після отримання неправомірної вигоди, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_23 щодо отримання неправомірної вигоди та необхідності забезпечення фіктивного стаціонарного лікування у медичних установах м. Миколаєва, з діагностуванням неіснуючих у ОСОБА_24 хронічних хвороб, подальшого надання направлення на проходження ВЛК та безперешкодного її проходження з урахуванням недостовірних документів та як наслідок забезпечення визнання ОСОБА_24 тимчасово непридатним до військової служби та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Надалі ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_19 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, повідомив ОСОБА_20 , що для складання недостовірних медичних документів про діагностування хронічних хвороб у ОСОБА_25 необхідно 1,5-2 місяці, а далі ОСОБА_26 потрібно буде прибути до визначеного ним ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК та отримання документів щодо непридатності до військової служби за станом здоров`я.
Після зазначеного, 20.01.2025 року у невстановлений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_3 в ході відбутої розмови повідомив ОСОБА_11 , що перші недостовірні медичні документи відносно ОСОБА_24 готові, а щодо виготовлення інших, виникла проблема, у зв`язку з тим, що представник медичної установи бажає побачити 
ОСОБА_27 подальшому, 28.01.2025 року приблизно о 12:00 год. ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_19 , повідомив ОСОБА_11 про необхідність прибуття ОСОБА_24 близько 12:30 год. до відділення ТОВ «Нова Пошта» у м. Миколаєві по вул. Морехідній для особистої зустрічі з ним та подальшого руху до медичного закладу. Виконуючи протиправні вказівки, ОСОБА_28 прибув до визначеного ОСОБА_3 місця, де зустрівся з ним, після чого за супроводом останнього вирушив до КНП ММР «Міська лікарня № 1».
По прибуттю, 28.01.2025 року до вказаної медичної установи ОСОБА_3 , перебуваючи з ОСОБА_29 , зустрівся з ОСОБА_19 , з яким та невстановленою в ході досудового розслідуванням особою діяв спільно. Надалі, ОСОБА_30 , реалізовуючи злочинний умисел, перебуваючи з ОСОБА_29 , забезпечив фіктивне стаціонарне лікування у КНП ММР «Міська лікарня № 1» з діагностуванням неіснуючих у ІсічкаВ. хронічних хвороб, що виконала невстановлена в ході досудового розслідуванням особа з числа медичних співробітників.
Після зазначеного невстановлена в ході досудового розслідуванням особа з числа медичних співробітників здійснила фіктивне зарахування на стаціонарне лікування у період з 28.01.2025 року по 06.02.2025 року у КНП ММР «Міська лікарня № l» з діагностуванням неіснуючих у ОСОБА_24 хронічних хвороб та видачі останньому недостовірного документу, який засвідчував лікування та хвороби.
В подальшому ОСОБА_3 , діючи спільно з ОСОБА_19 , повідомив ОСОБА_11 про необхідність прибуття ОСОБА_24 близько 09:20 год. 11.02.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 та наявності при собі отриманих у КНП ММР «Міська лікарня № l» недостовірних документів, фото 3х4, копії паспорта, РНОКПП, для отримання направлення на ВЛК.
Виконуючи вказівки ОСОБА_3 , 12.02.2025 близько 09:20 ОСОБА_28 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 , повідомив про це ОСОБА_3 , який в свою
чергу, сповістив ОСОБА_18 . Надалі ОСОБА_24 запросили до ІНФОРМАЦІЯ_7 , де ОСОБА_30 видав ОСОБА_26 направлення на проходження ВЛК (довідка ВЛК, картка обстеження та медичного огляду) та повідомив, що під час її проходження жодних проблем не буде, та необхідності очікування подальших вказівок.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи спільно зі ОСОБА_19 , повідомив 12.02.2025 року ОСОБА_11 , що для безперешкодного проходження ВЛК з урахуванням недостовірних документів та як наслідок забезпечення визначення ОСОБА_28 тимчасово непридатним до військової служби та надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, необхідно надати решту неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США.
Надалі, 13.02.2025 року приблизно о 14:30 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на площадці біля шинного центру «VIANOR» за адресою: АДРЕСА_7 , зустрівся з ОСОБА_3 , який, діючи спільно зі ОСОБА_19 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, запросив ОСОБА_9 до транспортного засобу Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_2 , під його керуванням, де на вимогу одержав від ОСОБА_9 решту неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США, після чого запевнив щодо безперешкодного проходження ВЛК з врахуванням недостовірних документів та як наслідок забезпечення визначення ОСОБА_24 тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я та надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації.
Тим самим ОСОБА_3 , діючи спільно з ОСОБА_19 , вчинив усі дії, які вважав за необхідні для реалізації свого злочинного умислу, однак далі його протиправну діяльність було припинено співробітниками правоохоронних органів.
На підставі вищевикладених фактичних обставин ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, тобто в одержані службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.02.2025 року по справі № 489/1066/25 застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід – тримання під вартою до 13.04.2025 року включно, з правом внесення застави в розмірі 350 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1059800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп., за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області необхідно ОСОБА_3 негайно звільнити з- під варти. В цій частині ухвала втрачає силу о 24:00 год. 13.04.2025 року.
Відповідно до протоколу обшуку від 18.02.2025 року, у період часу з 08:10 год. до 10:34 год. слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР Кармазинським Віталієм Олександровичем, який діяв в рамках кримінального провадження № 62024150010003419 від 19.12.2024 року за ч. 3 ст. 368 КК України, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, або встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, проведено обшук квартири АДРЕСА_8 .
Обшук проведено за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника Когіна А., власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_31 , у присутності оперуповноваженого першого ОВ ТУ ДБР у м. Миколаєві Станкевського П., старшого оперуповноваженого першого ОВ ТУ ДБР у м. Миколаєві Данчука М. та Бикова А. із залученням незаінтересованих осіб: ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .
Обшук проведено на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва № 62024150010003419 (н/п 1-кс/489/257/25) від 19.12.2024, яку було пред`явлено та копію якої вручено гр. ОСОБА_34 .
У ході проведення обшуку виявлено: підсумок армійський для перенесення магазинів автомата Калашнікова сірого кольору з чотирма відділеннями для магазинів, всередині якого виявлено та в подальшому вилучено: предмети, ззовні схожі на патрони калібру 5,45 мм з маркуванням « 270 82» у кількості 125 шт. та поміщено до сейф-пакету № 600378945 та опечатано; предмети, ззовні схожі на патрони калібру 5,45 мм з маркуванням « 3 80» у кількості 186 шт., поміщений до сейф-пакету № 600378685; предмет, ззовні схожий на патрон калібру 5,45 мм з маркуванням « 270 92» у кількості 1 шт., поміщений до сейф-пакету № 400236570; армійський підсумок поміщено до сейф-пакету № 600378944. Більше нічого під час обшуку не було вилучено. Інших слідів кримінального правопорушення не виявлено.
За фактом внесення 19.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №62024150010003419 відомостей про скоєння старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 369-2 ККУ було створено дисциплінарну комісією у складі голови – підполковника поліції Човпан О., начальника УПП в Миколаївській області ДПП та членів комісії: капітана поліції ОСОБА_4 , т.в.о. заступника начальника управління – начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, капітана поліції ОСОБА_5 , старшого інспектора з особливих доручень відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , юрисконсульта сектору правового забезпечення УПП в Миколаївській області ДПП, а також капітана поліції ОСОБА_7 , т.в.о. головного інспектора відділу проведення службових розслідувань та контролю управління моніторингу та аналітичного забезпечення ДПП, розглянувши відповідно до статей 14, 15, 17, 26, 28 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі – Дисциплінарний статут), статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, у формі письмового провадження матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу ДПП від 13.02.2025 року № 399 «Про призначення службового розслідування, відсторонення від виконання службових обов`язків та утворення дисциплінарної комісії».
Дисциплінарною комісією встановлено факт порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , що виразився в порушенні Присяги працівника поліції та вимог Законів України «Про Національну поліцію» та «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року № 1179, Інструкції із застосуванням органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 та посадової інструкції інспектора взводу роти батальйону УПП в Миколаївській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 18.03.2018 року № 4321 Причинами та умовами, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія вважає прояв недисциплінованості старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , ігнорування останнім особистою відповідальністю перед державою та суспільством.
Отже, суд дійшов висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.
Таким чином, саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
При цьому, суд звертає увагу, що службове розслідування було проведено саме за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, тобто в одержані службовою особою неправомірної вигоди за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб за участю позивача, а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні цих порушень. 
При цьому, факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, встановлені службовим розслідуванням.
Отже, обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними і доводи, викладені у позовній заяві, не спростовують цього.
Суд вважає, що позивач, маючи статус поліцейського та займаючи посаду керівного складу - начальника чергової частини Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, повинен був докласти максимум зусиль задля сприяння доведеності своєї невинуватості у вчиненні дисциплінарного проступку.
Суд звертає увагу, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи поліцейського надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
Поліцейські зобов`язані дотримуватись Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, з метою дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
У постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 року у справі № 21-1288а15 та від 20.10.2015 року у справі № 21-2103а15 зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Дії позивача, встановлені службовим розслідуванням, та є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим.
Окремо суд наголошує на тому, що в даному випадку особою було вчинене діяння несумісне з посадою позивача та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки останнім було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16.02.2018 року у справі № 821/4900/14.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді саме звільнення зі служби в поліції. 
Враховуючи встановлений факт вчинення позивачем проступку, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість спірних наказів.
За таких обставин, накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.03.2025 року № 134 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» та Департаменту патрульної поліції НПУ від 21.03.2025 року № 512 «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Щодо позовних вимог про зобов`язати Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції видати трудову книжку ОСОБА_1 ; та стягнути середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки з 21.03.2025 по день винесення рішення суду, суд зазначає наступне:
Наказ про звільнення позивача датований 21.03.2025 року. Направлення трудової книжки поштою на адресу позивача було здійснено 25.03.2025 року. 
День звільнення позивача з посади припав на п`ятницю, а 22 та 23 березня 2025 року були вихідними днями.
У судовому засіданні відповідач зазначив, що під час ознайомлення позивача з наказом про звільнення йому було повідомлено про можливість отримати трудову книжку особисто у понеділок 24.03.2025 року у приміщенні управління патрульної поліції. Однак позивач за отриманням трудової книжки не з`явився, у зв`язку з чим відповідач, діючи добросовісно та з метою належного виконання вимог трудового законодавства, вже наступного робочого дня направив трудову книжку поштовим зв`язком.
Відповідач зазначив , що на момент ознайомлення позивача з наказом про звільнення трудова книжка була належним чином оформлена та перебувала за місцем служби, а Позивач мав можливість отримати її особисто.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», сторони трудових відносин мають право погоджувати альтернативні способи комунікації та пересилання документів. 
Відповідач діяв у межах чинного законодавства, а направлення оригіналу трудової книжки було здійснено саме через оператора поштового зв`язку, як це передбачено законодавством.
Копії супровідного листа та згрупованих поштових відправлень про направлення трудової книжки ОСОБА_3 було долучено представником відповідача до відзиву та надано суду разом із іншими матеріалами справи, що додатково підтверджує факт належного виконання відповідачем обов`язку щодо направлення трудової книжки позивачу.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
У відповідності до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладених обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, код ЄДРПОУ 40108646) та Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (вул. Новозаводська, 1Б/1, м. Миколаїв, 54056, код ЄДРПОУ 40108646) про: визнання протиправними та скасування наказів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 05.03.2025 року № 134 «Про застосування до працівника УПП в Миколаївській області ДПП дисциплінарного стягнення» та Департаменту патрульної поліції НПУ від 21.03.2025 року № 512 «По особовому складу» про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції; поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу №2 роти № 3 батальйону №1 полку управління поліції особливого інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Миколаївській області ДПП; зобов`язання Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції видати трудову книжку ОСОБА_1 ; стягнення з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за вимушений прогул – відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 24.06.2026 року.

Суддя О.В. Малих