ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/325/26 Справа № 243/9026/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дюміна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 квітня 2026 року Кривий Ріг 
23.04.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Прокопцевим С.В., який в апеляційній скарзі:
- вважає, що оскаржувана постанова прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому вона підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі;
- вказує, що в матеріалах справи відсутні докази факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , та суд першої інстанції вказаній обставині надав помилкову оцінку;
- вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», підстави зупинки в матеріалах справи відсутні, пошкодження транспортного засобу, що вказувало б на його причетність до ДТП, на відеозапису не зафіксовані;
- вважає, що відеозапис є неналежним та недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 , оскільки є неповним та безперервним, на що не звернув увагу суду першої інстанції;
- вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений у порушення вимог ст. 266 КУпАП, тому є недійсним;
- вказує, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000грн., проте санкція статті 130 передбачає покарання у виді однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто покарання не відповідає вимогам КУпАП;

- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Про дату, час та місце судового розгляду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Прокопцев С.В. повідомлені належним чином, до судового засідання не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги захисника за таких підстав.
Суд апеляційної інстанції при дослідженні матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановив, що судовий розгляд провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відбувся в режимі відеоконференції, при цьому в залі суду був присутнім лише секретар судового засідання Петрусь Д.О., суддя та захисник приймали участь у судовому засіданні дистанційно, що підтверджується журналом судового засідання.
Суд апеляційної інстанції наведене вище вважає істотним порушенням вимог КУпАП, яке тягне до безумовного скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції за таких підстав.
Правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ст. 124 Конституції України, статті 5, 7, 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).
Наведені законодавчі норми спрямовані на реалізацію гарантованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Згідно з тлумаченням даної статті в практиці ЄСПЛ, це право включає в себе три елементи: право доступу до правосуддя, ряд вимог щодо організації та складу суду і процесуальні гарантії, що стосуються проведення судового розгляду.
Відповідно до ст. 336 КПК України, п. 7, 8 ст. 11 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 318 КПК України судове засідання відбувається виключно в спеціально обладнаному для цього приміщенні суду - залі судових засідань.
Виходячи з наведених вище правих норм, можливість дистанційної участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції передбачена лише для учасників судового кримінального провадження, при цьому здійснення правосуддя дистанційно судом, законом заборонено, оскільки передбачено, що судове засідання проводиться виключно у залі судових засідань.

Враховуючи викладене вище суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування постанови суду першої інстанції із прийняттям нової постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 19.09.2025р. о 09:31год. в м.Слов`янськ по вул. Комяхова, 34А, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Frontera реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння – різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції зазначає. що відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 

Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали відеозапису, встановив, що він складається з двох відео файлів. Відповідно до першого відеофайлу IMG_7982 він має продовжуваність 14 секунд, та на ньому зафіксовано, як автомобіль темного кольору без наявності номерного знаку на задній частині автомобіля рухається проїзною частиною та зупиняється на узбіччі. Особа, яка керує транспортним засобом не зафіксована. 
На відеозапису відсутні будь які часові позначки, відсутнє відображення дати, номер пристрою на який здійснено вказаний відеозапис.
Відео файл під назвою export-ho968 має часовий проміжок 51 хв. 36 сек., та розпочинається о 09:51 год., при цьому відеореєстратор перебуває у статичному стані, не закріплений на форменому одязі працівника поліції.
Фіксація події розпочинається через хвилину, яка фіксує трьох чоловіків, при цьому працівник поліції – жінка питає: «Що, хай до автомобіля сідає чи тут?»..
Після чого працівник поліції підзиває чоловік у чорному одязі, та працівник поліції – жінка питає у вказаного чоловіка надати документи, які посвідчують його особу.
Після ознайомлення із відомостями про особу, працівник поліції повідомляє: «Вас було зупинено і в ході спілкування виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, та поведінка, що не відповідає обстановці. Бажаєте пройти огляд на місці?»
На що чоловік відповідає відмовою.
Працівник поліції питає: «А в медичному закладі?»
На що чоловік відповідає відмовою.
Працівник поліції роз`яснює чоловіку права. передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та розпочинається процедура складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів відеозапису, хто саме перебуває перед працівником поліції, встановити неможливо.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що матеріли відеозапису хоча і зафіксували рух транспортного засобу, проте відсутня фіксація особи водія, часу його зупинки у порівнянні із часом висловлення пропозиції огляду невстановленому чоловікові.

Слід також звернути увагу, що працівник поліції при оголошенні ознак алкогольного сп`яніння невстановленому чоловіку запропонувала «Бажаєте пройти огляд на місці?», на який чоловік відповів відмовою.
Тобто, який саме вказаному чоловіку необхідно проходити огляд, з матеріалів відеозапису не можливо встановити, а тому саме пропозиція огляду висловлена не конкретно та неточно з урахуванням вимог ст. 266 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на початку відеозапису працівник поліції спитала: «Що, хай до автомобіля сідає чи тут?».
Тобто з такого висловлювання можливо встановити, що особу водія намагалися створити штучно, та фактично особа водія є невстановленою.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що між відеозаписом руху автомобіля та спілкуванням із невстановленим чоловіком існує невстановлений проміжок часу, оскільки на відеозапису руху автомобіля будь-які позначки (дати та часу) відсутні, тому відеозапис із рухом автомобіля не можна вважати достовірним доказом доведеності будь якого факту.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції не може дійти до беззаперечного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за принципом «поза розумним сумнівом», що є безумовною підставою для закриттям провадження у справі.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
При цьому суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до вчинення правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до службової характеристики від 24.02.2026р. за підписом командира в/ч НОМЕР_2  ОСОБА_1 перебуває на посаді старшого водія 3 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки батальйону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_2 оперативно-тактичного з`єднання - 2 корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у званні старший солдат з 07.05.2025р.
За час проходження військової служби ОСОБА_2 програму бойової підготовки засвоює з загальною оцінкою «добре»; вимоги статутів ЗСУ знає та користується ними у повсякденному житті, накази та розпорядження командирів виконує своєчасно; сумлінно вивчає військову справу, зразково виконує свої службові обов`язки, засвоює все, чому навчають командири;
виконує службові (бойові) завдання з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області; на зауваження та критику реагує правильно, вказані недоліки усуває своєчасно;
за характером спокійний, врівноважений, матеріальну частину закріпленої за ним зброї знає добре та вміло використовує;
в стройовому відношенні підтягнутий, завжди має охайний зовнішній вигляд, фізично розвинутий добре;
до збереження військового та державного майна ставиться з відповідальністю.
За своїми професійними, та морально-діловими якостями старший солдат ОСОБА_1 займаній посаді відповідає.  

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева Сергія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік задовольнити.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.10.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік скасувати 

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя