Справа № 163/329/26 
Провадження № 2/163/271/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року Любомльський районний суд Волинської області
в складі головуючого судді Павлуся О.С.
за участі секретаря Костюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 гривень, починаючи з дня подання заяви і до 29 листопада 2026 року.
Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що у період шлюбу з відповідачем, який розірваний рішенням суду від 21.11.2023, у них народилося троє дітей, двоє з яких ОСОБА_4 і ОСОБА_5 досягли повноліття, та син ОСОБА_6 є неповнолітнім. Після розлучення вона знову одружилась та змінила прізвище на ОСОБА_7 . Діти проживають із нею та перебувають на її утриманні і вихованні. На утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 та повнолітню дочку ОСОБА_5 у зв`язку із її навчанням з відповідача стягуються аліменти в примусовому порядку на підставі судових рішень. У вересні 2026 року інша дочка ОСОБА_4 вирішила продовжити навчання для здобуття освітнього ступеня «Магістр» у Волинському національному університеті ім.Лесі Українки. ОСОБА_4 наввчається на денній формі навчання на платній основі, вартість навчання за один навчальний рік становить 49600,00 грн (в місяць – 4960,00 грн), термін навчання – з 30.09.2025 по 21.12.2026. Навчання позбавляє дочку можливостей працевлаштуватися і отримувати самостійний заробіток, у зв`язку із чим потребують матеріальної підтримки. Дочку у зв`язку з навчанням забезпечує сама в міру можливостей. Її доходу не вистачає на покриття потреб дочки у зв`язку з навчанням. Угоди про добровільну сплату відповідачем коштів на утримання дочки ОСОБА_4 не досягнуто. Відповідач є особою працездатного віку, з належним станом здоров`я, тому має змогу надавати кошти на утримання дочки, яка продовжують навчання. 

Провадження за позовом відкрито ухвалою суду від 17 лютого 2026 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам визначені строки для подання заяв по суті спору у формі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву та заперечення на таку відповідь. 

У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення з причин відсутності за зареєстрованим місцем проживання, ухвалою від 16 березня 2026 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явились. 
Відповідач в канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності. У заяві одночасно просив врахувати перебування на його утриманні ще двох неповнолітніх дітей від другого шлюбу, у зв`язку із чим клопотав зменшити розмір аліментів до 3000 грн. 

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21 травня 2000 року, який розірваний рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 листопада 2023 року, яке набрало законної 11 грудня 2023 року.
У період шлюбу в сторін народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв серії НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 .
Після розлучення сторін їх діти залишились проживати з позивачем, що підтверджується довідкою відділу ЦНАП виконавчого комітету Ковельської міської ради від 14.01.2026 № 282 та відповідачем не заперечується. 
17 січня 2024 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_10 , взявши собі його прізвище.
На підставі судового наказу Любомльського районного суду від 13 березня 2024 року в справі № 163/538/24 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
На підставі рішення Любомльського районного суду Волинської області від 10 грудня 2024 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн щомісячно до закінчення навчання у Луцькому національному технічному університеті – 30 червня 2027 року, але не довше як до досягнення нею двадцяти трьох років.
Найстарша дочка сторін ОСОБА_4 є студенткою юридичного факультету денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб другого (магістерського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки (ІV рівень акредитації), термін навчання з 30.09.2025 по 31.12.2026, що підтверджується довідкою цього навчального закладу від 07 січня 2026 року № 01/21. 
Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти № 95 (Ю)2025 від 26 серпня 2025 року вартість навчання ОСОБА_4 за навчальний рік 2025/2026 становить 49600,00 грн. 
За інформацією Головного управління ДПС у Волинській області від 15.01.2026 № 36/03-20-24-05 позивач ОСОБА_1 є суб`єктом підприємницької діяльності з 14.03.2023, сума її доходу згідно податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця у 2025 році становить 160000,00 грн. 
Окрім спільних дітей з позивачем, відповідач має ще двоє дітей: син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв серії НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 . 

Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).
Згідно із ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

На підставі досліджених письмових доказів суд встановив, що дочка сторін ОСОБА_4 досягла повноліття, її вік є меншим 23 років, вона продовжує навчання, навчається стаціонарно на платній основі, її навчальний заклад знаходиться не за місцем її проживання, житлом на праві власності чи користування за місцем навчання не забезпечена, через що, за такої сукупності обставин вочевидь потребує матеріальної допомоги зі сторони своїх батьків.
Факт навчання ОСОБА_4 на денній формі навчання уже сам по собі об`єктивно обмежує її можливість самостійно забезпечувати власні потреби та отримувати до-статній дохід для належного існування.
Необхідність у забезпеченні, зокрема продуктами харчування, засобами гігієни, сезонним одягом та взуттям, тобто засобами для забезпечення життєдіяльності, є природним для кожної людини, а тому є очевидними й для студента навчального закладу.
Отже, суд вважає доведеною ту обставину, що дочка сторін ОСОБА_4 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги від батьків на своє утримання (придбання речей першої необхідності, продуктів харчування, одягу, оплати за навчання, проживання, доїзду до навчального закладу, до місця проживання тощо).

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Крім того, норми СК України передбачають принцип рівності прав та обов`язків батьків.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що обов`язок надавати матеріальну допомогу на дочку/сина, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Також суд враховує матеріальне та сімейне становище сторін, зокрема перебування на їх утриманні ще двох спільних дітей, з яких син є неповнолітнім, а дочка – повнолітня, однак продовжує навчання у вищому навчальному закладі, та на яких з відповідача стягуються аліменти в примусовому порядку на підставі судових рішень. 
Крім цього, на утриманні відповідача перебуває ще двоє малолітніх дітей, народжених у другому шлюбі. 
Відповідач є особою працездатного віку, інвалідності чи жодних обмежень у працездатності не має, а тому не позбавлений можливості заробляти кошти для утримання своїх дітей на належному рівні. 
У врахуванням вищенаведеного та положень ст.182 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 у зв`язку із її навчанням слід стягувати аліменти в розмірі 3000,00 гривень. 
Такий розмір аліментів, на переконання суду, на певному рівні забезпечить потреби повнолітньої ОСОБА_4 у зв`язку з її навчанням, забезпечить виконання відповідачем солідарного з матір`ю батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності.

Таким чином, вимоги позивача по своїй суті є обґрунтованими і підставними, проте підлягають частковому задоволенню з огляду на визначений судом розмір аліментів, який належить стягувати з відповідача. 

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів – у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати по справі у вигляді судового збору належить покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 60 % таких вимог. 

Керуючись ст.ст.259, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позови задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 31 січня 2026 року і до 28 листопада 2026 року включно або до закінчення навчання у Волинському національному університеті імені Лесі Українки, якщо ця обставина настане раніше ніж 28 листопада 2026 року.

У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити. 

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 798 (сімсот дев`яносто всім) гривень 72 копійки судового збору.

Рішення про стягнення місячного розміру аліментів звернути до негайного виконання.???

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду.

Інформація про сторін:
позивач – ОСОБА_1 ; місце проживання - АДРЕСА_1 ; РНОКПП – НОМЕР_6 ;
відповідач – ОСОБА_2 ; місце проживання - АДРЕСА_2 ; РНОКПП – НОМЕР_7 .

Головуючий : суддя О.С.Павлусь