Справа № 496/2022/26
Провадження № 2-а/496/17/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2026 року м. Біляївка
Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Пасечник М.Л.
за участю секретаря - Кабанової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд скасувати постанову (номер та дата невідомі) про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
В обґрунтування позову зазначено, що у червні 2025 року позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , де оновив усі військово-облікові дані. Це підтверджується записом у реєстрі «Оберіг» від 03.06.2025 року. Згідно з приміткою до ст. 210-1 КУпАП, штраф не накладається, якщо відповідач міг отримати дані з державних реєстрів. Дані позивача були актуальні та доступні відповідачу в системі «Оберіг». Жодних повісток після оновлення даних позивач не отримував.
Представник  ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_2 через систему «Електронний суд» надіслав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування відзиву зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач є неналежним відповідачем. Позивач визначає як відповідача ІНФОРМАЦІЯ_4 , при цьому упускає той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не приймало жодної участі під час складання протоколу та винесення постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 та у ІНФОРМАЦІЯ_4 фактично відсутні повноваження щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП України. ІНФОРМАЦІЯ_4 не є належним відповідачем у цій справі, оскільки між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутній спір. Позивач не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 з клопотанням/вимогою здійснити певні дії та не отримував відмову у здійсненні таких дій. Позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування постанови пред`явленні до неналежного відповідача, у зв`язку з чим підлягають залишенню без задоволення.
Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же час, діючим законодавством не передбачено такої конструкції статусу відповідача як суб`єкт владних повноважень в особі іншого суб`єкта владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим кодексом. В адміністративному процесі наявність статусу юридичної особи не є обов`язковою для відповідача. У ІНФОРМАЦІЯ_4 відсутні будь-які документи, що підтверджують або спростовують підстави позову.
ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» надіслав відповідь на відзив, в якій просив позов задовольнити та зазначив, що відповідачі так і не надали суду та йому копію оскаржуваної постанови, незважаючи на ухвалу суду про її витребування. Постанова ТЦК базується на твердженні про «неприбуття за повісткою» у грудні 2025 року. Проте відповідач не надав суду жодного документального підтвердження (корінця з підписом або поштового повідомлення), що така повістка позивачу взагалі вручалася. Він не міг порушити обов`язок, про який не був належним чином повідомлений. Доданий до матеріалів скриншот із застосунку «Резерв+» із позначкою «НОВЕ» доводить, що про існування штрафу позивач дізнався лише 16.03.2026 року. Це підтверджує, що копія постанови йому не надсилалася, чим було порушено його право на своєчасний захист.
На спростування доводів відповідача про нібито «ухилення» ОСОБА_1 , останній повідомив суд про фактичні події 29.03.2026 року. Він був зупинений на блокпості та, у зв`язку з наявністю в базі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » статусу «в розшуку», його було супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час перебування в ТЦК дані ОСОБА_1 були оновлені на основі цифрових документів із застосунку «Дія», «Резерв +» та актуального фото. Як наслідок, відповідач визнав статус позивача врегульованим, самостійно видалив статус «в розшуку» та вніс відомості про його законну відстрочку. Факт супроводження позивача та подальше зняття розшуку самим ТЦК доводить, що оскаржувана постанова була не лише безпідставною, а й призвела до безпідставного обмеження свободи пересування ОСОБА_1 . Застосунок «Резерв+» на даний момент пропонує позивачу «Створити заяву» та визнати провину в обмін на знижку 50% (8 500 грн). ОСОБА_1 категорично відмовляється від цієї пропозиції, оскільки не вчиняв правопорушення, а визнання провини за таких умов вважає неприпустимим.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надіслав клопотання, в якому просив розгляд справи провести за його відсутності.
Представники  ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за приписами ч.4 ст. 229 КАС України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що у додатку «Резерв+» зазначено, що у ОСОБА_1 виявлено порушення правил військового обліку, вказано про необхідність сплати штрафу у сумі 8500 грн. впродовж 20 днів від моменту винесення рішення. Дата, номер постанови, орган, що видав її у додатку «Резерв+» відсутні.
Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 05.02.2024 року звільнений з військової служби у Збройних Силах України за сімейними обставинами на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.01.2024 року.
Ухвалою суду від 31.03.2026 року судом було витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу: ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
01.05.2026 року на адресу суду надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 №943/11900 від 30.04.2026 року, в якому зазначено, що станом на 20.04.2026 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності не притягувався. 
У листі вказано, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Ухвалою суду від 30.04.2026 року, за клопотанням позивача, було витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Ухвала суду від 30.04.2026 року залишена ІНФОРМАЦІЯ_9 без виконання.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст. 2 КАС України).
Згідно ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення.
У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).
Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Так, приписами ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
За правилами ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
ОСОБА_1 , звертаючись з даним позовом до суду, зазначив, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення, вказавши, що дата та номер оскаржуваної постанови йому невідомий.
В ході судового розгляду судом було постановлено ухвали про витребування постанови про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, проте постанова на адресу суду не надійшла.
Судом отримано лист ІНФОРМАЦІЯ_1 №943/11900 від 30.04.2026 року, в якому зазначено, що станом на 20.04.2026 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності не притягувався. 
Ухвалою суду від 30.04.2026 року було витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_2 постанову про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, проте вона залишена без виконання.
Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, тобто не підтверджено наявність рішення суб`єкта владних повноважень. 
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 242-246, 250, 286, 295, 297КАС України, ст.ст. 210, 276, 280, 283-284, суд - 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі відокремленого підрозділу: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. 
На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя М.Л. Пасечник