ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/578/26	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року (суддя О.С. ПЕТРЕНКО) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області 
про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 29.12.2025 № 112850004694 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди його роботи, відповідно до записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 20.08.1979, а саме: з 01.09.1979 по 20.12.1983, з 04.02.1984 по 17.06.1984 та повторно розглянути заяву позивача від 22.12.2025 про призначення пенсії за віком, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ПФУ у Волинській області № 112850004694 від 29.12.2025. Зобов`язано Головне управління ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 22.12.2025 із зарахуванням до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком, періоду його трудової діяльності з 01.09.1979 по 20.12.1983 та з 04.02.1984 по 17.06.1984 та прийняти рішення по суті заяви, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 22.12.2025 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV.
В порядку екстериторіальності заява була розглянута ГУ ПФУ у Волинській області, яким прийнято рішення від 29.12.2025 № 112850004694 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
Відповідно до вказаного рішення загальний страховий стаж позивача - 19 років 8 місяців 1 день. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 01.09.1979 по 20.12.1983, оскільки відсутня довідка про відпрацьовані трудодні та встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві. З 04.02.1984 по 17.06.1984 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 20.08.1979, оскільки на титульній сторінці зазначено не повну дату.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 24 Закону Закон № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 (далі Порядок № 310).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 310 трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 310 всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Пункт 8 Порядку № 310 визначає, що трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Верховний Суд у постанові від 12 червня 2024 року, прийнятій у справі № 120/2366/21-а, аналізуючи зміст статей 56, 62 Закону № 1788-XII та положень Порядку № 310 зробив висновок, що зміст наведених норм свідчить, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
З копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 від 20.08.1979, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що остання містить такі записи за спірні періоди: розділ «Членство в колгоспі»: 01.09.1979 – прийнятий в члени колгоспу «ім. Ульянова»; 20.12.1983 – припинено членство в колгоспі, в зв`язку зі зміною місця проживання.
Також суд звертає увагу, що на сторінках 18 трудової книжки колгоспника про трудову участь позивача у громадському господарстві, зокрема, зазначені відпрацьовані трудодні та встановлені мінімуми трудоднів, а саме: за 1979 рік - відпрацьовано 82 трудоднів за рік, при встановленому мінімумі 280 (причина - прийняття на роботу з 01.09.1979); 1980 рік - відпрацьовано 210 трудоднів за рік, при встановленому мінімумі 280; 1981 рік - відпрацьовано 240 трудоднів за рік, при встановленому мінімумі 300 /причина – призвання на військову службу.
Враховуючи, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_1 від 20.08.1979 містить записи про трудову участь у громадському господарстві, а саме виконання позивачем встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві у спірний період, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи відповідача про необхідність надання довідки про кількість встановленого мінімуму та відпрацьованих вихододнів, а відтак період з 01.09.1979 по 20.12.1983 має бути зарахований до страхового стажу позивача.
Щодо не зарахування до страхового стажу періоду з 04.02.1984 по 17.06.1984 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 від 20.08.1979, оскільки на титульній сторінці зазначено не повну дату, суд апеляційної інстанції зазначає, що станом на час початку ведення трудової книжки позивача діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162).
Згідно з підпунктами 2.10, 2.11 пункту 2 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Надалі порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58).
Пунктами 2.11-2.12 Інструкції № 58 визначено аналогічні вимоги.
Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників та службовців» трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.
При цьому відповідно до пункту 18 Порядку № 656 відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Аналогічні норми містяться й у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників» № 301, якою передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.
Таким чином, законодавцем покладено обов`язок правильного ведення трудової книжки на адміністрацію підприємства, у зв`язку з чим недотримання відповідного порядку останньою не може позбавити позивача права на включення періодів роботи до його страхового стажу. 
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2026 року в адміністративній справі № 340/578/26 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з 25 червня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 25 червня 2025 року. 

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя Т.І. Ясенова 

суддя А.В. Суховаров