ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 672/587/26
Провадження № 22-ц/820/1575/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,
 
секретар Плінська І.П.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2026 року (суддя Пономаренко Л.Е.) за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України,
 
в с т а н о в и в :
У квітні 2026 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2026 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на підставі п.1частини 1 статті 186 ЦПК України, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
В обґрунтування доводів скарги зазначено, що суд дійшов помилкового висновку, що заява про встановлення факту смерті не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, хоча така категорія справ прямо передбачена статтями 315-316 ЦПК України.
Відмова у відкритті провадження фактично позбавляє заявника права на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України. Встановлення факту смерті матері заявнику необхідно для внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України і видачі свідоцтва про смерть для подальшого оформлення спадкових прав.
Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників по справі не надходило.
В судове засідання учасники по справі не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 28 квітня 2026 року звернувся з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Калагарівка, Гусятинського району, Тернопільської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Радужний Ханти-Мансійського автономного округу-Югра російської федерації.
Ухвалою суду від 30.04.2026 заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, надано час для усунення недоліків.
06 травня 2026 року на виконання ухвали суду заявником подано заяву про усунення недоліків, в якій він зазначає, що не має можливості проставити апостиль на свідоцтві про смерть і додав постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.05.2026.
Відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції, виходив із того, що діючим законодавством України не передбачено встановлення факту смерті особи, яке не підлягає державній реєстрації в України. 
З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору.
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
ЦПК України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть:
- встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України);
- встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України);
- встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України);
- визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України).
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного суду від 04 червня 2025 року справа №754/8156/25.
З огляду на зазначене, нормами цивільного процесуального кодексу передбачено розгляд заяви про встановлення факту смерті в порядку цивільного судочинства.
Оскаржувана ухвала суду про відмову у відкритті провадження постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Городоцького районного суду Хмельницької області від 07 травня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.М. Костенко

О.І. Ярмолюк