Справа № 698/556/26
Провадження № 1-кп/698/129/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 р.	селище Калинопіль	

Калинопільський районний суд Черкаської області в складі: 
головуючого судді   ОСОБА_1 ,
за участю секретаря  ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання за відсутності учасників судового розгляду кримінальне провадження за обвинуваченням:  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе, Новомиргородського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, який має середню спеціальну освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , стрілець-помічник гранатометника 2 механізованого відділення в механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу під час мобілізації на посаді стрільця-помічника гранатометника 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 6 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16,49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, 02.05.2026 року близько 16 год. ЗО хв., перебуваючи поблизу магазину «Центральний», що по вулиці Подільська, 1 у с. Ярошівка Звенигородського району Черкаської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин вступив у конфлікт із ОСОБА_5 , під час якого, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи спричинити тілесні ушкодження потерпілому, розпилив йому в обличчя сльозогінний засіб, чим тимчасово дезорієнтував та обмежив його можливість чинити опір.
Після цього, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відчував різкий біль та печіння в очах і прикривав обличчя руками, ОСОБА_3 продовжив свої протиправні дії та умисно наніс потерпілому не менше чотирьох ударів кулаками обох рук в ділянку голови та обличчя, внаслідок чого ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на землю. Надалі ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, перебуваючи зверху над потерпілим, наніс останньому не менше десяти ударів кулаками правої та лівої рук в ділянку голови та обличчя.
Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці правої брови та на шиї справа, синців в ділянці обличчя та на правій кисті, які відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 05-9-01/176 від 22.05.2026, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються дізнанням за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України, як вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
11.06.2026 року до Калинопільського районного суду надійшов обвинувальний акт із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, разом з доданими документами.
Ухвалою Калинопільського районного суду від 15.06.2026 року постановлено розглянути даний обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового засідання за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, суд у даному вироку зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
З заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 10.06.2026 року судом встановлено, що під час досудового розслідування останній беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. При цьому з наданих суду матеріалів також вбачається, що обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, з заяви обвинуваченого вбачається, що добровільність беззаперечного визнання винуватості останнім, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтверджено захисником - адвокатом ОСОБА_6 .
З заяви потерпілого ОСОБА_5 , вбачається, що потерпілий погоджується на розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.
Суд відповідно до вимог частини 2 статті 382 КПК України визнає встановленим, що органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України доведена повністю поза розумним сумнівом.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем ЗСУ, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обтяжуючих обставин, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, ступеня тяжкості, обставин вчиненого кримінального проступку, і даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимог ч. 2 ст. 65 КК України, якою визначено, що особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції частини 2 статті 125 КК України.
Суд переконаний, що визначена ним вид і міра покарання, є необхідною і достатньою для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень. Таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику дізнавачем та прокурором, не застосовувались.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 (Сімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (Одна тисяча сто дев`яносто) гривень.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Калинопільський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копії вироку невідкладно направити прокурору, обвинуваченому його захиснику та потерпілому. 
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 

Головуючий ОСОБА_1